1.1
1.2
1.3
1.4
1.5

A kereszténységben Hisszük, valljuk régen, Hogy az Isten minekünk Véghetetlen kegyességében Ígérte a Megváltót Vigasztalásképpen.

Dicsőség a mennyben! Öröm, áldás zengjen, Mert az Isten kegyes volt

És azonnal nagy elestünkben

Megkönyörült mirajtunk Paradicsomkertben.

Tudjuk, valljuk régen: Az idők teljében Gábor angyal küldeték Az Istennek követeképpen S megtestesült az Ige Mária méhében.

Isten jóságának, Irgalmasságának,

Ki mindenkor kegyelmez

A halandók gyarlóságának:

Felajánljuk magunkat Jóságos Atyánknak.

Az örök Atyának, Egyszülött Fiának,

S a Szentlélek Istennek

Árva lelkünk nagy Vigaszának:

Dícséret és dicsőség

A Szentháromságnak.

2.1
2.2
2.3
2.4
2.5

Harmatozzatok

Égi magasok!

Téged vár epedve

A halandók lelke,

Jöjj el, édes Üdvözítőnk!

Mert az emberek

Ott tévelygenek,

Hol te égi fényed

Útján nem vezérled

Őket, édes Üdvözítőnk!

Áldás, dícséret

És hála néked:

Mert fényes világunk

S legfőbb boldogságunk Te vagy, édes Üdvözítőnk!

A prófétáknak

Lelkei láttak

Szent jelenésekben

S téged békességben

Vártak, édes Üdvözítőnk!

Te ember lettél,

S új tant hirdettél.

A jövendölések

Beteljesedének

Rólad, édes Üdvözítőnk!

2.6
2.7
2.8
2.9
3.1

Hiszünk tebenned,

Égi szent követ:

Út, igazság, élet.

Hittel vallunk téged

Istenünknek, Üdvözítőnk!

Ím, az áldozat,

Melyet bemutat

Szolgád Fölségednek:

Jöjj el és szenteld meg,

Ó kegyelmes Üdvözítőnk!

Nyújtsd malasztodat,

Hogy ez áldozat

Bánatot gerjesszen

Bűnös szíveinkben.

Ó segíts meg, Üdvözítőnk!

Szent az egy Isten

Három személyben.

Az Atyaistennel

És a Szentlélekkel

Szent vagy, édes Üdvözítőnk!

Ó bezárult Édenünk,

Rosszra fordult kezdetünk!

Megtaláltuk a halált,

Üdvünk kincse zárra zárt.

3.2
3.3
3.4
3.5
3.6

Fel-felnyögött bár imánk:

,,Égi harmat, hullj miránk''

De bilincsben a kezek,

Mert a lélek vétkezett!

Elhagyottság éjjelén

Annyi volt csak a remény,

Hogy eljön, ki győzni fog,

És leszünk még boldogok!

Állt a világ szótalan,

Jessze törzse lombtalan;

S a hit mégis szárnyat ölt:

Jön Krisztus, kit vár a föld!

Jön az Úr, a végtelen,

Könyörül az emberen.

Adjuk vissza kincseit,

Legyen övé minden itt!

Övé legyen vagyonunk,

Minden, amit adhatunk.

De ha más kell: jaj nekünk,

Nincsen semmi nemesünk!

3.7
4.1
4.2
4.3
4.4

Lesz nemsoká! Ara már A szűz, ki mint napsugár

Oly tisztán szól,

hogy: ,,Igen'',

A Szent-szent-szent

megjelen.

Téged vár a népek lelki sötétsége, Isten: Nincs, ki nékünk harcainkban segítene itt lenn. Ha szentséges arcod ragyog vándorutunk végén. Megnyugosznak egymás mellett a nemzetek békén.

A sötétség tévedését, Uram, oszlasd széjjel, S töltsd be lelkünk Szentegyházad igaz igéjével. Légy a népnek fényessége, hogy egy úton járjon, És a kétség útvesztőin mégis Rád találjon.

Hisszük, Jézus, Rajtad kívül többé nem kell várnunk

Más megváltót és tanítót. A mi Szentegyházunk Igazságod csalhatatlan hirdetője, őre,

Amely bizton vezet üdvünk útjain előre.

Áldott kenyér s bor színébe jöjj, Uram, közénk le

S tekints szelíd kegyes szemmel e szenvedő népre,

Melynek szívét általjárja már a könny s a bánat És vezeklő keresője lett az éghazának.

4.5
4.6
5.1
5.2
5.3

Örvendezzünk, keresztények, közel van az Isten,

És eléje minden lélek szentül közelítsen, S az angyalok seregének hangján énekelje:

Siess, Uram, jöjj le közénk, kérünk esdekelve.

Ki elveszed tőlünk a bűnt, adj erőt szívünknek, Hogy ellene-mondjunk a ránk leselkedő bűnnek És egykoron győzelmesen mehessünk elédbe, Angyalokkal ,,Szent, szent, szent vagy!'' zenghessük az égbe'.

Ave Maria,

Istennek Anyja,

Tebenned virágzik

Váltságunk aranyja.

Áldásod nyelvünk nem unja.

Mária, újul

Világ nevedben,

A föld kereksége

Megépül nemedben,

Mert a nagy Isten méhedben.

.

Ó drága Jézus,

Szűznek gyümölcse,

Teáltalad szűnjék

Világ rossz erkölcse,

Malasztod szívünk bétöltse.

5.4
5.5
6.1
6.2
6.3

Esedezz értünk,

Isten Szülője.

Régi magyarságnak

Te valál őrzője.

Légy minden jónknak szerzője.

Ora pro nobis,

Szép Jézus Anyja,

Szentlélek oltványa

Benned, lelki bánya,

Oltalmad néped kívánja.

Az Úristen Ádám atyánknak,

Kegyes vigasztalásnak:

Megígérte jövetelét a Messiásnak.

És az álnok kígyónak mondta

A szép paradicsomban:

Megtöri majd kevély fejed egy Asszony magva.

Megmondotta Bálám próféta:

Csillag kél e világra

A Jákobnak nemzetéből,

világ javára.

6.4
6.5
6.6
6.7
6.8

Zsoltárokban

szent Dávid ajka

Eképp szólott bíztatva:

Székében fog uralkodni királyi magva.

Izajás is így jövendöle:

Imé, Jessze gyökere

Vesszőt terem új virágnak nevelésére.

A vesszőnek drága virága,

Csillag tiszta világa,

Dávid magva:

Máriától jött e világra.

Ám arról is megemlékezünk,

Bízó szívvel készülünk:

Eljön újra világ végén,

s megítéltetünk.

Kérjük azért

mindnyájunk Urát,

Lelkünk kegyes Bíráját,

Állítsa majd jobbja felől hívei nyáját.

7.1
7.2
7.3
8.1
8.2

Áron vesszeje virágzik,

Reménységünk kicsírázik,

Választott Szűzből Isten anyja válik. Ezt szent próféták megjövendölték, Szent pátriárkák óhajtva kérték, Szent atyák régen szívükbe rejtették.

Anna lánya, mivel hittél,

Az angyalnak mert engedtél,

Íme az Úrnak szolgálója lettél.

Üdvösségünknek hajnali pírja,

Mi sebeinknek orvosló írja,

Lábad a kígyó erejét lebírja.

Amit elzárt Éva vétke,

Utat ád az üdvösségbe

Szűz Máriának engedelmessége.

Szűz, téged tartunk szent Pátrónánknak, Téged kiáltunk édes Anyánknak.Légy orvoslója minden nyavalyánknak.

Bűnös néped sírva kiált Hozzád, Ne takard el üdvösséges orcád! Jöjj, apaszd el könnyeinknek kútját, Igazítsd el üdvösségünk útját.

Téged hirdet a próféták szája, Epedve vár a nemzetek vágya,

Te vagy a kulcs,

mely a poklot zárja,

És a mennyet előttünk kitárja.

8.3
9.1
9.2
9.3
9.4

Reménységünk égő csipkebokra, Nézz a bűntől meggyötrött rabokra.

Ne nyeljen el örök halál torka, Szabadítónk, jöjj megváltásunkra!

Ébredj, ember, mély álmodból,

Megszabadulsz rabságodból.

Közelít már üdvösséged,

Eltörlik már minden vétked.

Elküldé az Úr angyalát,

Hogy köszöntse

Szűz Máriát,

Kinek tiszta, szűz méhébe

Alászállt az örök Ige.

A Szűzhöz így szól az angyal: Üdvözlégy,

teljes malaszttal!

A Szentlélek megárnyékoz,

S áldott méhed gyümölcsöt hoz.

Fiad Jézus néven hívod,

Ő váltja meg a világot,

Melyet oly rég tart a sátán

Fogságban a bűnnek láncán.

10.1.1
10.1.2
10.2.1
10.2.2
10.3.1

Mária, szűz virág,

Jeruzsálem templomában

Hány éjszakát sír át

Égbe szálló szent imában:

,,Könyörülj népeden,

Könyörülj, Istenünk.

Küldd el a Messiást,

Küldd el nekünk.

Ó, ne hagyd népedet

A gonosznak hatalmában.''

Hallja a bús imát

A nagy Isten égi trónján.

Keresve siklik át

Pillantása bércen, rónán.

Mindenütt zokogás,

Epedő fájdalom;

A lélek vágya sír

Minden dalon.

S az örök Ige szól:

,,Adósságuk én lerónám.''

Jaj, a bűn tengere

Elárad az egész földön.

A szentség Istene

Hová lépjen, hová jöjjön?!

Mária liliom,

10.3.2
10.4.1
10.4.2
11.1
11.2

Szeplőtlen, szűz, fehér.

Jön az Úr, jön a Szent:

Szívébe tér.

Ó áldott tisztaság!

Nyílik már a lelki börtön.

Mária, szűz virág,

Isten anyja, liliomszál,

Kér egész nagy világ,

Értünk most is imádkozzál:

,,Könyörülj népeden,

Könyörülj, Istenünk.

Küldd el szent Fiadat,

Küldd el nekünk.''

Mária, ha te kérsz,

Bűnös földre irgalom száll.

Ó fényességes szép hajnal,

Kit így köszöntött

az angyal:

Üdvözlégy, teljes malaszttal!

Dicsőséges Szűz Mária,

Atyaistennek szép lánya

És Szentléleknek mátkája!

11.3
11.4
11.5
12.1
12.2

Tehozzád küldetett mennyből

Szent Gábor angyal követül,

Istennek rendeléséből.

Szentséges Szűz,

fiad leszen,

Ki Isten s ember

lesz egyben,

És megmaradsz szüzességben.

Fiad az ég dicsősége,

A bűnösök reménysége,

S a megtérők üdvössége.

Mennyországi

fényes hajnal,

Mely ránk virrad

szép nappal,

Üdvözlégy, ó Jézus Anyja,

Árva népünk Asszonya!

A te drága szüzességed

Méltóságra vitt téged.

Isten édes anyja voltál,

Mégis szűzen virultál.

12.3
12.4
13.1
13.2
13.3

Engedelmes értünk voltál,

Angyalszóra hajlottál,

Szolgálója Úristennek,

Szószólója népeknek.

Szólj, ó szent Szűz,

most is értünk,

Mert Istennek vétettünk.

Benned Isten emberré lett,

S rabságunkból megmentett.

Mint forró sóhaj,

Elhaló bús jaj

Kél halk énekünk.

Sötétben járunk,

Hajnalra várunk:

Jöjj el, Istenünk!

Választott néped

Így sírt föl Érted,

Nyögve bús igát.

Ősszülők lelke

Várta, epedte

Isten egy Fiát.

A bűn úr most is;

Gyötör is, foszt is.

Sír a jó feléd:

Mikor jössz végre

Kitűzni égre

Győzelmed jelét?

13.4
14.1.1
14.1.2
14.2.1
14.2.2

Jöjj, a bűn éget,

Jöjj, várunk téged,

Jézus, Istenünk!

Isteni gyermek,

Ó, hozz kegyelmet,

Hozz békét nekünk!

Ó nemes, ékes Liliom, édes,

Gyönyörű rózsa, Mária,

Ki szent malaszttal,

Mint gyöngyharmattal

Neveltettél, ó Mária.

Az Isten kedvelt

S Fiának rendelt

Anyjául, ó Szűz Mária.

Csudák csudája,

Gedeon gyapja,

Kire szállt égnek harmatja,

Malaszttal teljes,

Istennek kedves

Virágszál,

Jézus szent Anyja.

Kik hozzád mennek,

Mindent megnyernek,

Valamint szívük kívánja

14.3.1
14.3.2
14.4.1
14.4.2
15.1

Áron vesszője:

Nem vala tője,

Virággal mégis éledék;

Annak példája

Szűz Máriára

Csodásan, szépen bételék.

Szűzesség drága,

Nemes virága

S gyümölcse nékünk adaték.

Éva gyümölcse,

Bűnös erkölcse

Halálra ronta bennünket.

Méhed virága

Lőn orvossága,

Gyógyító írja lelkünknek.

Te mennyországba,

Szép boldogságba

Segítsed bűnös népünket!

Üdvözlégy, ó drága Vendég,

Kit most küldött a Kegyesség,

Mindeneknek Alkotója,

Embereknek Megváltója.

15.2
15.3
15.4
15.5
15.6

Vigadozunk új fényednél,

Leborulunk szent szívednél,

Szénád közé könnyet öntünk,

Kicsi Jézus, így köszöntünk.

Földön már új napvilág van.

,,Dicsőség a magasságban!''

Angyal néki ezt kiáltja,

Néma csillag őt imádja.

Mi is immár angyalokkal,

Tiszta szívű pásztorokkal

Jászlad elôtt áldunk téged.

Ó, adj nekünk békességet!

Szűz Mária, vigadozz már,

Karodon ül Csillagod már,

Áldanak a földi népek,

És boldognak hívnak téged.

Födve Fiad arcocskája,

De mi hittel nézünk rája.

Add, hogy éltünk nagy óráján

Láthassuk az ég oltárán.

15.7
15.8
15.9
15.10
15.11

Ó, egeknek ékessége,

Királyoknak dicsősége!

Most az angyalt mi felváltjuk,

Istenünk vagy, azt kiáltjuk.

Megismerünk jászolodban,

És imádunk istállódban.

Bár homályba rejteztél is,

Gazdag Isten vagy te mégis.

Nem kell mennünk jászolodhoz,

Térdelünk csak oltárodhoz,

Tested-véred

mindjárt itt lesz,

Eljössz hozzánk, híveidhez.

Eljössz hozzánk, hogy imádjunk,

Áldozatkép felajánljunk,

Hiszen ember értünk lettél,

Kicsi Jézus, drága testvér.

Szent az Isten, szent az Isten!

Énekeljünk boldog hitben,

Kisded testben égi Szentség,

Téged dícsér a mindenség.

15.12
16.1
16.2
16.3
16.4

De nagy öröm így dicsérnünk,

Jászolodban nézdegélnünk.

Most az Isten közel hozzánk, Gyermekszemmel mosolyog ránk.

Az angyal énekel, Tekints az égre fel: Napvilágos lett az éj, Meghasadt az ég, És a Második Személy Most földre lép. Mézet ont az ég!

Mézet ont az ég!

Az angyal így dalol

A fényes ég alól:

,,Istenünknek glória

A mennyekbe fenn!''

Véle mondja Mária,

/:Mondjunk glóriát!:/

Jó pásztor emberek,

Mind jámbor, nyílt szívek,

Hallják boldog hangjait:

,,Földön békesség!''

Boldogságot ád a hit,

Hogyha szíved ép.

/: Hisszük is szavát.:/

És mennek boldogan,

Hol Jézus jászla van,

Hozzák tiszta szívüket

Szép ajándokul.

Mink is hozzunk, jó hívek,

Várja már az Úr:

/: Tiszta, hű szívet.:/

16.5
17. 1
17.2
17.3
17.4
Most angyal s pásztorok,

Ég és föld egybefog:

Mind mi él és mind mi van,

Glóriára hív,

Áldja együtt boldogan

Minden tiszta szív,

Szent, szent, szent az Úr!

Szent, szent, szent az Úr!

Az égből színméz csörgedez.

A légben illat lengedez.

Mozdul az ég, áll a csillag,

Ég kapui már kinyílnak.

Messiásunk születik ma.

Ó pásztorok, figyeljetek!

Új dalt dalol angyalsereg:

Dicsőség a nagy Istennek!

Békesség a jó embernek!

Messiásunk születik ma.

Felserkennek a pásztorok,

A szívük hangosan dobog,

Viszik nyájuk kis bárányát,

Jámbor szívük színaranyát,

Kisded Jézus örömére.

Én is sietve elmegyek

És elviszem a szívemet.

Aranyalma kis Jézusnak,

Néki adom ajándéknak,

Legyen övé mindörökre!

18.1
18.2
18.3
18.4
19.1

Az Ige megtestesült Názáretben, Kit Mária szűzen szült Betlehemben. Itt vagyon elrejtve kenyérszínben, Imádjuk mindnyájan egyetemben.

Ezt az igaz nagy Isten bölcsessége Mindeneknek javára cselekedte. E dolgon angyalok csodálkoznak, Emberek, állatok álmélkodnak.

Betlehembe ne menjünk, föltaláljuk Jelen e szent oltáron, s magasztaljuk.

Mert szívünk ha tiszta és ártatlan, Kedvesebb az neki, mint az arany.

Dicsőség és dícséret az Atyának, E világra született szent Fiának, És vele a kegyes Szentléleknek, Szentháromságban az egy Istennek.

A szép szűz Mária

szent Fiának, Imígyen énekelt kis Jézusnak: Örömest ringatlak,

Szívemből óhajtlak,

Aludj, aludj!

19.2
19.3
19.4
19.5
19.6
Aludj el, magzatom,

napom fénye,

Életem egyetlen

szép reménye.

Örömest ringatlak,

Szívemből óhajtlak,

Aludj, aludj!

Aludj el, fiacskám, rózsaszálam,

Aludj el, violám,

én zöld ágam.

Örömest ringatlak,

Szívemből óhajtlak,

Aludj, aludj!

Barmok közt, jászolban,

én gyermekem,

Aludj a szénában,

szép kisdedem.

Örömest ringatlak,

Szívemből óhajtlak,

Aludj, aludj!

Nem tudom, mit mondjak örömemben,

Hogy téged láthatlak

ez életben.

Örömest ringatlak,

Szívemből óhajtlak,

Aludj, aludj!

Magamhoz szorítlak, megcsókollak,

Tégedet szívemből

úgy imádlak.

Örömest ringatlak,

Szívemből óhajtlak,

Aludj, aludj!

20.1
20.2
20.3
20.4
20.5

Csordapásztorok

midőn Betlehemben

Csordát őriznek

éjjel a mezőben,

Csordát őriznek

éjjel a mezőben.

Isten angyali

jövének melléjük,

Nagy félelemmel

telék meg ő szívük,

Nagy félelemmel

telék meg ő szívük.

,,Örömet mondok,

nagy örömet néktek,

Mert ma született

a ti üdvösségtek,

Mert ma született

a ti üdvösségtek.

Menjetek el csak

gyorsan a városba,

Ott találjátok

Jézust a jászolba',

Ott találjátok

Jézust a jászolba'.''

Elindulának

és el is jutának,

Szűz Máriának

jónapot mondának,

Szűz Máriának

jónapot mondának.

20.6
20.7
20.8
20.9.
20.10

,,Isten titeket hozott Uratokhoz.

De nem szólhatok

mostan szent Fiamhoz,

De nem szólhatok

mostan szent Fiamhoz.

Mert ő aluszik,

nyugoszik pólyában,

Szénán bágyadoz

a hideg jászolban,

Szénán bágyadoz

a hideg jászolban.

Nem pihen ágyban,

sem friss palotában,

Hanem jászolban,

romlott istállóban,

Hanem jászolban,

romlott istállóban.''

,,Serkentsd fel Jézust,

szent Fiadat, nékünk,

Mert mi angyalok

igéjére jöttünk,

Mert mi angyalok

igéjére jöttünk.

Üdvözlégy Jézus,

pásztorok Pásztora,

Bűnös emberek

megváltó szent Ura,

Bűnös emberek

megváltó szent Ura.

20.11
20.12
20.13
21.1
21.2

Kérünk Tégedet,

mi Üdvözítőnket,

Sok bűneinkért

meg ne utálj minket,

Sok bűneinkért

meg ne utálj minket.

Mária, Te is

könyörögj érettünk,

Hogy halálunkkor

boldogok lehessünk,

Hogy halálunkkor

boldogok lehessünk.

Dicsőség Néked,

örök Atyaisten,

Te kisded Jézus

és Szentlélekisten,

Te kisded Jézus

és Szentlélekisten.''

Dicsőség mennyben az Istennek! Dicsőség mennyben az Istennek!

Az angyali seregek

Vígan így énekelnek:

Dicsőség, dicsőség Istennek.

Békesség földön az embernek! Békesség földön

az embernek, Kit az igaz szeretet A kis Jézushoz vezet, Békesség, békesség embernek.

21.3
21.4
21.5
22.1.1
22.1.2
Dícsérjük a szent angyalokkal, Imádjuk a hív pásztorokkal

Az isteni gyermeket,

Ki minket így szeretett,

Dícsérjük, imádjuk és áldjuk.

Kis Jézus! ne vess meg bennünket, Hallgasd meg buzgó kérésünket.

Jászolodnál fogadjuk,

Hogy a vétket elhagyjuk,

Ó Jézus, ne vess meg, hallgass meg.

Dicsőség az örök Atyának

És értünk született Fiának,

S mindkettő Szentlelkének,

A malaszt kútfejének:

Dicsőség, dicsőség Istennek!

Ez nap nékünk dicséretes nap,

Napja vigasságunknak,

Új bizodalma váltságunknak,

Ma született Betlehemben Szűz Máriának

Úr Jézus Krisztus, mi Megváltónknak,

Áronnak vesszeje kivirágozék,

Tiszta Szűztől gyermek születék,

Mennyei királyul nékünk adaték,

Krisztusnak, Jézusnak nevezteték.
22.2.1
22.2.2
22.3.1
22.3.2
22.4.1
Ez a Gyermek, kit az Atyáknak

Igért Isten: Ádámnak,

Pátriárkáknak, Ábrahámnak,

Kiben minden nemzetségek megáldatának,

Életre majdan mind feltámadnak

Áronnak vesszeje kivirágozék,

Tiszta Szűztől gyermek születék,

Mennyei királyul nékünk adaték,

Krisztusnak, Jézusnak nevezteték
Megtört immár ördög hatalma,

A halálnak országa,

Pokloknak, bűnnek birodalma,

Megnyittaték mennyországnak erős kapuja,

Istennek kedve mireánk szálla

Áronnak vesszeje kivirágozék,

Tiszta Szűztől gyermek születék,

Mennyei királyul nékünk adaték,

Krisztusnak, Jézusnak nevezteték
Hálát adjunk az Úristennek,

Atya-Fiú-Léleknek,

És örvendezzünk a Gyermeknek.

Nagy örömet az angyalok nékünk hirdetnek,

Dícsérik Istent, úgy énekelnek
22.4.2
23.1.1
23.1.2
23.2.1
23.2.2

Áronnak vesszeje kivirágozék, Tiszta Szűztől gyermek születék, Mennyei királyul nékünk adaték,

Krisztusnak, Jézusnak nevezteték.

Istengyermek, kit irgalmad Közénk lehozott,

Angyaloknak énekével Néked áldozok

Terjeszd fölém kezedet,

Hogy az Istenszeretet

Töltse el ma

szívem, lelkem,

Jászolod tövén.

Bár nem látom gyermekarcod

Szent vonásait,

Hiszem mégis rendületlen:

Hogy már Te vagy itt

És mosolygón fölfogod

Könnyemet, amit hozok

Ajándékul jászolodnak

Trónusához én.

23.3.1
23.3.2
23.4.1
23.4.2
23.5.1

Istengyermek,

nézd szívemnek

Forró vágyait:

Boldogságot adni másnak

Nincs hatalma itt,

Csak Tenéked, Istenem.

Ó, ha arcod megjelen

Áldott ostya szent színében,

Boldog vagyok én.

Betlehemi csillagodat

Ragyogtasd nekem,

Ki e sötét lelki éjben

Jászlod' keresem!

Add hitemnek fényedet,

Akkor biztosan megyek

S meg nem állok,

míg a trónod

El nem érem én.

Szentségházad jászolához

Állok őrnek én,

Hogy ne bántson

senki Téged

Már e földtekén.

23.5.2
24.1
24.2
24.3
25.1

Ó, ha Téged sértenek,

Én szívembe rejtelek

S menedéket adok Néked

Mindhalálomig.

Jászolodban áldunk, édes Jézuska,

Igaz pásztorka,

Szűzanyáddal, Máriával mindenha.

Vajjon mivel érdemlette az ember,

A bűnös ember,

Hogy érette önmagadat áldozd fel?

E végtelen szeretetért imádunk,

Szívből hódolunk,

Igaz szívet, szeretetet áldozunk.

Mennyből az angyal lejött hozzátok, pásztorok, pásztorok!

Hogy Betlehembe sietve menvén, lássátok, lássátok.

25.2
25.3
25.4
25.5
26.1

Istennek Fia, aki született jászolban, jászolban,

Ő leszen néktek Üdvözítőtök valóban, valóban.

Mellette vagyon az édesanyja, Mária, Mária;

Barmok közt fekszik, jászolban nyugszik szent Fia, szent Fia.

El is menének köszöntésére azonnal, azonnal

Szép ajándékot vivén szívökben magukkal, magukkal.

A kis Jézuskát egyenlőképen

imádják, imádják,

A nagy Úristent

ilyen nagy jóért

mind áldják, mind áldják.

Midőn a Szűz Magzatát,

Sírdogáló kis Fiát

El akarja altatni,

Így énekel ôneki:

Ó napfény, ó élet,

Ó édes Jézus,

Ó édes Jézus!

26.2
26.3
26.4
26.5
26.6
Napom édes, szép fénye,

Ó életem reménye,

A barmoknak jászlában,

Aludj a lágy szénában.

Ó napfény, ó élet,

Ó édes Jézus,

Ó édes Jézus!

Ó én édes Gyermekem,

Téged kíván csak lelkem. Aludj, édes virágom,

Gyenge bimbóm, zöld ágom. Ó napfény, ó élet,

Ó édes Jézus,

Ó édes Jézus!

Ó aludj, én Királyom,

Aludj, édes magzatom,

Aludj, gyenge gyöngyvirág, Amíg enged e világ.

Ó napfény, ó élet,

Ó édes Jézus,

Ó édes Jézus!

Akarsz-e más éneket?

Hívok pásztorsereget;

Nem énekel senkisem,

Mint ezek, oly ékesen.

Ó napfény, ó élet,

Ó édes Jézus,

Ó édes Jézus!

Mihelyt kedved megértik,

Éneküket rákezdik:

Aludj, kisded, ó aludj,

Jászolkádban csak aludj!

Ó napfény, ó élet,

Ó édes Jézus,

Ó édes Jézus!

27.1.1
27.1.2
27.1.3
27.2.1
27.2.2

Mind a világ örvendezzen Krisztus születésén,

Ki ember lett Szűzanyjától angyal üdvözlésén.

Vígszavú énekkel,

Tiszta szép elmével.

Örvendezzünk, vígadozzunk e napon,

Az Úr Jézus megjelent e világon, Karácsony! Karácsony!

Szűz Mária szülte nékünk e napon, Karácsony! Karácsony!

Vígadozzunk örvendezzünk, énekeljünk, tapsoljunk!

Most az egek mézzel folynak, mind a világ boldog,

E gyermekben frigyre léptek égi s földi dolgok.

Istenség ember lett,

Jászolban szendergett.

Örvendezzünk, vígadozzunk e napon,

Lélekzel már, bűnös ember, szabadon,

Karácsony! Karácsony!

27.2.3
28.1.1
28.1.2
28.2.1
28.2.2

Megnyílt néked a mennyország e napon, Karácsony! Karácsony!

Vígadozzunk, örvendezzünk, énekeljünk, tapsoljunk!

Nagy örömnap ez nékünk Isten kegyelméből.

Ma született Krisztusunk

tiszta Szűz méhéből.

A kis Gyermek oly nemes,

Olyan ékes, kellemes

Ő emberségében,

Mégis felfoghatatlan,

Szóval kimondhatatlan

Ő Istenségében.

Isten Fia támadott tiszta szűz leánytul,

Liliomon rózsaszál!

A természet ámul,

Hogy születni látja Őt,

Aki századok előtt

E világ szerzője,

Hogy a szent Szűz kebelén

Táplálgatja szent tején

Azt, ki Teremtője.

28.3.1
28.3.2
28.4.1
28.4.2
28.5.1

Mint az üveg nem törik, napsugár ha járja,

Sértetlen maradt a Szűz,

őt hozván világra.

Ó boldog a szent Szülő,

Kinek teste volt a tő,

Mely Krisztust termette!

Kinek áldott kebelét,

Tisztaságos szent tejét

Jézus úgy szerette.

Itt az Anya a leány,

a Gyermek az atyja,

Ember lett az Isten itt!

Föl ezt ki foghatja?

Szolga lett és mégis úr,

Itt van, gyámoltalanul,

Mégis: el nem éred!

Messze, mégis itt jelen,

Kettős itt a rejtelem,

Ésszel föl nem éred!

Sötétségben születik, ki a napfényt gyújtja,

Istállóban rejtezik,

ki a földet tartja.

Rejtik pólyák, szalagok

Azt, aki a csillagok

28.5.2
28.6.1
28.6.2
29.1
29.2

Ezrét égre szúrja,

Sírdogál és nyöszörög,

Ki az égen mennydörög

S a villámot szórja.

Krisztus, kinek kegyelme minden embert táplál,

Ki a szent Szűz kebelén

értünk földre szálltál,

Hittel kérünk, légy kegyes,

Bűneinkért meg ne vess,

Ne taszíts a mélybe,

Üdvözítő Istenünk,

Halálunkkor légy velünk,

S hívj magadhoz égbe.

Ó gyönyörűszép, titokzatos éj! Égszemű gyermek, csöpp rózsalevél. Kisdedként az édes Úr Jászolában megsimul

Szent karácsony éjjel!

Ó fogyhatatlan csodálatos ér! Hópehely ostya,

csöpp búzakenyér.

Benne, lásd: az édes Úr Téged szomjaz, rád borul. Egy világgal ér fel.

30.1
30.2
30.3
30.4
30.5
Ó Jézus, szűzen született szép rózsaszál,

Kit lelkem hideg jászolban, szalmán talál. Ó Jézusom, szent jegyesem,

Nyugodjál meleg szívemen,

Én kedvesem.

Ó Jézus, mennyei vendég, énnálam szállj!

Vétkemtől, rútságaimtól

ne irtózzál! Ó Jézusom, szent jegyesem, Nyugodjál meleg szívemen,

Én kedvesem.

Ó Jézus, ha már szállottál istállóba, Szívünket fektesd magadhoz a jászolba.

Ó Jézusom, szent jegyesem, Nyugodjál meleg szívemen,

Én kedvesem.

Ó Jézus, drága teremtő, én Istenem,

Mért jöttél ily nagy ínségre keservesen? Ó Jézusom, szent jegyesem, Nyugodjál meleg szívemen,

Én kedvesem.

Ó Jézus, hogy miránk szálljon mennyei kincs,

Azért, ó drága királyom, most semmid sincs. Ó Jézusom, szent jegyesem, Nyugodjál meleg szívemen,Én kedvesem.

30.6
30.7
31.1
31.2
31.3

Ó Jézus, de kevés szív van e világon, Ki téged istállócskádból befogadjon,

Ó Jézusom, szent jegyesem,

Nyugodjál meleg szívemen,

Én kedvesem.

Ah, kérlek, siess énhozzám, királyocskám!

Szívemben vessed ágyadat, virágocskám. Ó Jézusom, szent jegyesem, Nyugodjál meleg szívemen,

Én kedvesem.

Örülj, te boldog Betlehem!

Vígadjatok, örüljetek!

A kívánt Kisded megjelent,

A Krisztus veletek!

Örvendjenek jövetének

Együtt ifjak meg a vének.

Az örökkévaló Ige,

Vígadjatok, örüljetek!

Emberformába öltöze.

A Krisztus veletek!

Örvendjenek jövetének

Együtt ifjak meg a vének.

Megértve Gábriel szavát,

Vígadjatok, örüljetek!

A Szűz fogadta szent Fiát. A Krisztus veletek!

Örvendjenek jövetének

Együtt ifjak meg a vének.

31.4
31.5
31.6
31.7
31.8

Hitvány jászolban sírdogál,

Vígadjatok, örüljetek!

Aki a mindenen király.

A Krisztus veletek!

Örvendjenek jövetének Együtt ifjak meg a vének.

Megismeri ökör, szamár,

Vígadjatok, örüljetek!

Hogy ez a kisded a király.

A Krisztus veletek!

Örvendjenek jövetének

Együtt ifjak meg a vének.

Jönnek kelet királyai,

Vígadjatok, örüljetek!

Aranyat tömjént hordani.

A Krisztus veletek!

Örvendjenek jövetének Együtt ifjak meg a vének.

A házba lépnek együtt ők,

Vígadjatok, örüljetek!

Hódolnak új urok előtt.

A Krisztus veletek!

Örvendjenek jövetének

Együtt ifjak meg a vének.

Megüljük áldott ünnepét,

Vígadjatok, örüljetek!

És áldjuk Isten szent nevét.

A Krisztus veletek!

Örvendjenek jövetének

Együtt ifjak meg a vének.

32.1
32.2
32.3
32.4
33.1.1
Pásztorok, pásztorok örvendezve

Sietnek Jézushoz Betlehembe; Köszöntést mondanak a kisdednek,

Ki váltságot hozott az embernek.

Angyalok szózata

minket is hív, Értse meg ezt tehát minden hű szív;

A kisded Jézuskát mi is áldjuk, Mint a hív pásztorok, magasztaljuk.

Üdvözlégy, kis Jézus! reménységünk,

Aki ma váltságot hoztál nékünk. Meghoztad az igaz hit világát, Megnyitád szent Atyád mennyországát.

Dicsőség, imádás

az Atyának,

Érettünk született szent Fiának, És a vigasztaló Szentléleknek,

Szentháromságban

az egy Istennek.

Szép violácska,

Kedves rózsácska,

Szerelmes kisded,

szép Jézuska,

Ki most születtél,

Emberré lettél,

33.1.2
33.2.1
33.2.2
33.3.1
33.3.2

Minékünk örömet szerzettél, Kérünk vigasztald népünket,

Térítsd magadhoz lelkünket,

/:Igazítsd szívedhez szívünket,:/

Jászolban látlak,

Szívemben várlak,

Ó drága kisded,

szép Jézusom.

Fogadd el szívem,

Szeretlek híven,

Szűz ágon virágzott Krisztusom.

Jászlad szénája, szalmája,

Szívem jó meleg tanyája,

/:Szép kisded, szerelmes Jézusom,:/

Áldott Teremtőm,

Szent Üdvözítőm,

Ó drága kisded,

szép Jézusom!

Nincs e világon,

Ki befogadjon,

Szűz ágon virágzott Krisztusom.

Jöjj el lelkemnek ölébe,

Zárkozz el szívem mélyébe,

/:Szép kisded, szerelmes Jézusom,:/

34.1
34.2
34.3
34.4
35.1.1
Szülte a Szűz szent Fiát!

Örvendezzünk!

Liliomot rózsaág!

Lelkendezzünk

Kisded, atya nélkül,

Néki szünet nélkül

Glóriát zengedezzünk!

A próféták megírák:

Örvendezzünk!

Csodát látott a világ,

Lelkendezzünk!

Kisded, atya nélkül,

Néki szünet nélkül

Glóriát zengedezzünk!

Isten itt magára vett,

Örvendezzünk!

Emberi természetet,

Lelkendezzünk!

Kisded, atya nélkül,

Néki szünet nélkül

Glóriát zengedezzünk!

Góliát meggyőzetett,

Övrendezzünk!

Nyert az ember életet,

Lelkendezzünk!

Kisded, atya nélkül,

Néki szünet nélkül

Glóriát zengedezzünk!

Szűz Mária e világra nékünk szent Fiát hozá,

A jászolban fekszik, ki a mennyet s földet alkotá.

35.1.2
35.2.1
35.2.2
35.3.1
35.3.2

Mely végtelen kegyelem

Mond, ó Istenem!

Hogy így szeretted

Az embereket

Az angyalok Jézus születésén áldva zengenek,

A pásztorok a mennyei fényre hozzá sietnek;

Örömre ébredének

Minden teremtmények,

Mind őt imádják

És magasztalják.

Azért mi is, halandó emberek, Jézust dícsérjük,

Dicsőséges születése napját vígan szenteljük.

Az Atya Úristennek,

Oly nagy kegyelmesnek

Hálákat adjunk,

Szívből vigadjunk.
35.4.1
35.4.2
35.5.1
35.5.2
35.6.1

Aki hozzánk irgalmasságából szent Fiát küldé,

Hogy a bűnbe esett embereket üdvözítené:

Megjelent a Megváltó,

Világszabadító,

Kegyes királyunk,

Édes Jézusunk.

Ó te kegyes régi szent Pátrónánk, kincs hordozója,

E világnak te vagy esedező oltalmazója.

Kit tápláltál tejeddel,

Annak kéréseddel

Ügyünk ajánljad,

Értünk imádjad.

Légyen hála a nagy Úristennek, Üdvözítőnek;

Szentléleknek, boldogságos szent Szűz nagy jegyesének.

A Szűz könyörgésével,

35.6.2
36.1
36.2
36.3
36.4

Maradjunk békével

Isten kedvében,

Szent szerelmében.
Vigasságos, hangos, nagy örömünk támadt:

Megszületett Jézus

a beteg világnak.

Felragyog immáron fényességes napja

Isten irgalmának.
Örvendez a nap, hold, csillagok vigadnak,

Ő nagy örömükben fényesen ragyognak,

Hogy immár itt vagyon a mennyei váltság földi

halandóknak.
Ádám, Éva egykor

ízlelék az almát,

Megízleltük értük

a bűnnek siralmát,

Míg e nap minekünk megmutatta Jézus mennyei irgalmát.
Fénylik az új csillag,

angyalok röpdösnek,

Ékes dicséretet

mondanak Istennek,

Békesség örömét,

örök üdvösséget a jó embereknek.
36.5

37.1.1
37.1.2
37.2.1
37.2.2
Azért mi is néki

mindnyájan örvendjünk,

Született Krisztusnak

vígan énekeljünk

És az angyalokkal

és a pásztorokkal glóriát hirdessünk.

Isten, ki az időnek

Határát kimérted,

Örök bölcsességeddel

Sorsunkat intézed,

Elődbe most ez évnek

Estéjén imádva

Jő néped és egy szívvel

S lélekkel kiáltja:

Hála tenéked!

Mindenlátó, te láttad

Minden lépteinket,

Erős jobbod megőrzött

A veszélytől minket.

Az élet, az egészség

S malasztodnak árja,

Mind jóságos hatalmad

Kegyes adománya.

Hála tenéked!
37.3.1
37.3.2
37.4.1
37.4.2
38.1

Ah, de mi jóvoltoddal

Sokszor visszaéltünk,

Elhagytunk és a bűnnek

Ösvényére tértünk.

De te minket, jó Pásztor,

Az örök életre

Óhajtottál megnyerni

S kerestél szeretve.

Hála tenéked!

Hívásodat követvén,

Jobbulást ígérünk,

Hogy ebben az új évben

Csak tenéked élünk.

Segíts meg szándékunkban,

Hogy azt megtarthassuk,

S életesténk ha eljő,

Nyugodtan mondhassuk:

Hála tenéked!

Az esztendő fordulóján

Összegyűltünk mind ez órán,

Oltárodnál leborulunk hál'adásra,

Mindentudó színed előtt számadásra.
38.2
38.3
38.3
38.4
38.6

A múló év minden napja

Kegyelmedet megmutatja.

Testi-lelki bajainkban gyógyítottál,

Haláltestvér karjaitól megtartottál.

A mezőket te ruházod,

Ég madarát te táplálod;

Nem engedtél elpusztulni árván minket,

És megadtad mindennapi kenyerünket.

Könnyeinket szárítgattad,

Homlokunkat simogattad,

Ha tévedtünk, a jó útra rátereltél,

Ha elestünk, irgalmasan fölemeltél.

Hálásan hát megfogadjuk,

Törvényedet el nem hagyjuk,

Új esztendő minden napján légy mellettünk,

Hogy a bűnnek szeplője se érje lelkünk.

S ha majd eljön a végóra,

Ajkunk nyílik búcsúszóra,

Hozzád vigye lelkünket az őrzőangyal,

Hol nincsen nap, nincsen éj, csak örök hajnal.
39.1
39.2
39.3
39.4
40.1.1

Szép kelet, szép nap!

nincs benned homály,

Mert az örök nap

benned a király.

Új esztendőben új szívekkel,

Dícsérünk Jézus énekekkel.

Már a bölcsőnél

törlöd bűnünket,

Szűz Anyád keblén

mosod lelkünket.

Új esztendőben új szívekkel,

Dícsérünk Jézus énekekkel.

E napon ontod

az első csepp vért,

Mit a jó Isten váltságul ígért.

Új esztendőben új szívekkel,

Dícsérünk Jézus énekekkel.

Hogyha megtartasz

még több időre,

Virradjunk boldog,

szebb jövendőre.

Új esztendőben új szívekkel,

Dícsérünk Jézus énekekkel.

Kél a magasból tiszta fény

Földre az új év kezdetén.

A kicsi Jézus köztünk él,

S ontja ma vérét vétkünkért.

40.1.2
40.2.1
40.2.2
40.3.1
40.3.2

Hát vigadozzunk mindnyájan.

Áldjuk a Jézust Anyjával,

És esedezzük térden őt,

Áldja meg ezt az esztendőt!

Ó kicsi Jézus, édeském,

Mennyei csorgó mézecském.

Jaj be korán hull véred már,

Szívem, ó Jézus, érted fáj.

Hát vigadozzunk mindnyájan.

Áldjuk a Jézust Anyjával,

És esedezzük térden őt,

Áldja meg ezt az esztendőt!

Szép piros véred csordulván,

Rajtad a név már Jézuskám:

Jézus, ó boldog édes név!

Benne az üdv és békesség.

Hát vigadozzunk mindnyájan.

Áldjuk a Jézust Anyjával,

És esedezzük térden őt,

Áldja meg ezt az esztendőt!
40.4.1
40.4.2
41.1.1
41.1.2
41.2.1

Három-egy Isten áldva légy,

Győzelem, áldás mind tiéd.

Áldjuk a Jézus szent nevét,

Amely a Sátánt zúzza szét.

Hát vigadozzunk mindnyájan.

Áldjuk a Jézust Anyjával,

És esedezzük térden őt,

Áldja meg ezt az esztendőt!

Ó szép Jézus!

Ez új esztendőben

Légy híveidben.

Ó Mária!

Esedezzél értünk,

Édes reményünk!

Hogy ez új esztendőben

Minden ügyeinkben

Lehessünk Jézus

Drága kedvében.

Ó szép Jézus!

Drága szent nevedért

Kelj föl népedért.

Ó Mária!

Tekints híveidre
41.2.2
41.3.1
41.3.2
42.1
42.2

Te szent Fiadért,

Hogy ez új esztendőben

minden ügyeinkben

Lehessünk Jézus

Drága kedvében.

Ó szép Jézus!

Tartsd meg híveidet,

Mint tieidet.

Ó Mária!

Jézusnak szent Anyja!

Országunk tornya!

Adjad, kérünk, hogy ebben

Az új esztendőben

Lehessünk épek

Testben, lélekben.

Kezdetre Égi lakomára Készüljünk, hívek,

Az öröm Királya

Már elénk siet.

Meggyógyulnak gondok, sebek

És az Úrnak békélt szívvel

Mondunk víg éneket.
Dicsőítésre Fölséges Úristen,

Eléd térdelünk.

Ember, angyal: minden

Dícsér, áld velünk.

Mert hatalmas a Te karod: A víz borrá, a bor vérré

Válik, ha akarod.
42.3
42.4.1
42.4.2
42.5.1
42.5.2
Kánai- menyegzőn

A Szűz Anya szól

Szent Fiához esdőn:

,,Elfogyott a bor.''

Hat kővedret megtöltenek.

Jézus szól. A víz borrá lesz.

És ujjong a sereg.

Hiszünk az Atyában:

ő a hatalom.

Hiszünk egy Fiában:

ő az irgalom.

Vigasztaló Szentlélekben,

Gondviselő, csodatevő

Áldott egy Istenben

Fehér ostya és bor

Az áldozatunk,

Atyánk, magunkéból

Csak ezt adhatunk.

Harmatozd rá malasztodat

S Krisztus teste, Krisztus vére

Lesz a szent áldozat.
42.6.1
42.6.2
43.1
43.2
43.4

Szent, szent, szent vagy: csengje

Vígan énekünk.

Szent, szent, szent vagy: zengje egész életünk.

Jézus hív, hogy éljünk Vele:

ő a szívünk örömbora,

Lelkünk szent kenyere

Az isteni gyermeket,

Ki ma kijelentetett

A három szent bölcs előtt,

Dícsérjük és áldjuk őt.

Szép jel és szép csillag,

Szép napunk támadt,

Szép napunk támadt.
A zsidók őt üldözék,

A bölcsek megtisztelék

Arany, tömjén, mirhával,

S a szív imádásával.

Szép jel és szép csillag,

Szép napunk támadt,

Szép napunk támadt.
Szent hitünknek csillaga

Minekünk is jelt ada,

Hogy megjelent királyunk,

Kit epedve úgy vártunk.

Szép jel és szép csillag,

Szép napunk támadt,

Szép napunk támadt.
43.4
43.5
44.1
44.2
44.3
Hit, remény és szeretet,

Mely tőle nyer életet:

Ez a hármas áldozat,

Melyet szívünk neki ad.

Szép jel és szép csillag,

Szép napunk támadt,

Szép napunk támadt.
Isten-ember, nagy király!

Előtted ím néped áll,

Kérvén szent malasztodat,

Hogy áldja jóvoltodat.

Szép jel és szép csillag,

Szép napunk támadt,

Szép napunk támadt.

Fényességén e mai napnak,

Éneket mondjunk

a mi Urunknak.

Új esztendőben mi vigadjunk,

Vízkereszt napján

hálát adjunk.

Ült a földön keserű homály,

Négyezer évig úr volt a halál.

Új esztendőben mi vigadjunk,

Vízkereszt napján

hálát adjunk.
S csillag gyulladt

a komor egen,

Mennyei fénnyel

messze keleten.

Új esztendőben mi vigadjunk,

Vízkereszt napján hálát adjunk.
44.4
44.5
44.6
44.7
44.8
Nézvén nézte

három bölcs király:

Gáspár és Menyhért,

öreg Boldizsár.

Új esztendőben mi vigadjunk,

Vízkereszt napján

hálát adjunk.

,,Csillag támad Izrael felől!''

Bálám próféta szólott e felől!

Új esztendőben mi vigadjunk,

Vízkereszt napján

hálát adjunk.

,,Izraelben király született!

Menjünk imádni

a szent kisdedet!''

Új esztendőben mi vigadjunk,

Vízkereszt napján

hálát adjunk.
Mennek, mennek

a csillag után,

Gyermeki hittel

megy a karaván.

Új esztendőben mi vigadjunk,

Vízkereszt napján

hálát adjunk.

Három szent bölcs

hozza a szívét,

Hozza a váró nemzetek hitét.

Új esztendőben mi vigadjunk,

Vízkereszt napján

hálát adjunk.

49.2
49.3
49.4
49,5
49.6

Tilos, gonosz úton jártam,

Hívó szódra nem vigyáztam.

Édes Jézus, Golgotáig

Jártál utánam.

Tévedt bárány,

gyönge, hűtlen:

Bűn árjában elmerültem.

Égi pásztor, szent szívednek

Sokba kerültem.

Bűnöm szennyét úgy utálom,

Karjaim csak feléd tárom.

Jöjj el, édes, könyörülj meg

Rossz báránykádon.

Szent öledre síró lélek:

Karjaidba visszatérek.

Ott maradok, néked élek,

Amíg csak élek.

Jézus, édes jó szerelmem,

Mily jó nálad megpihennem!

Engedd szíved szent irgalmát

Örökre zengnem.

50.1
50.2
50.3
50.4
50.5

Mintha köztünk Jézus járna,

Elhallgat itt minden lárma.

Néma csendben, áhítatban

Örvendünk, mert az Úr itt van.

Mint kis gerle a fészkére,

Védett, árnyas rejtekére,

Mint a szarvas hűs forráshoz,

Úgy vágyódunk oltárához.

Itt megenyhül, aki szenved.

Aki fáradt, megpihenhet.

Így szól Jézus a szívéhez:

Én vagyok az örök élet.

A nagy világ ezt nem érti,

Jézus szívét föl-fölvérzi.

Szíve üres kéjért dobban:

Szeressük mi annál jobban.

Édes Jézus, ó ne fájjon

Az a sok bűn a világon.

S ha a sok bűn rosszul esnék,

Tekintsd szívünk hű szerelmét.

51.1
51.2
51.3
51.4
51.5

Hamvazkodjál, hívő lélek,

Mert porba tér ez az élet.

Akármennyit örvendeznél,

Ne feledd, hogy porból lettél.

Hamvazkodjál, te dúsgazdag:

Mert javaid cserben hagynak.

Évek szállnak, és maholnap

Átadod mind földi pornak.

Hamvazkodjál,

szegény ember,

Viseld sorsod türelemmel:

Hamu hull a gyötrelemre

S irgalom a hű szívekre.

Örömeink mind elmúlnak,

Könnyeink is porba hullnak.

Boldogok, kik megjavulnak,

Hamu szaván megindulnak.

Ó, ki tested meggyötörted

S a Golgotán összetörted:

Adj nekünk is töredelmet,

Testünk ellen győzedelmet.
51.6
51.7
52.1
52.2
52.3

S ha majd egyszer

sírba szálltunk,

Testünk szerint porrá váltunk:

őrizd porló csontjainkat

S hamvainknak adj nyugalmat.

Kik testünket megtagadtuk,

Add, hogy egyszer visszakapjuk,

S átszellemült dicsőségben

Szerethessünk fönt az égben!
Hallgasd meg, hallgasd meg,

Hallgasd meg, Uram, könyörgésünket!

Engedj minékünk isteni kegyelmet.

Mennybeli Atya Isten,

Irgalmazz minékünk!
Irgalmazz, irgalmazz,

Irgalmazz, Uram, a te népednek!

Ki teremtettél a te szent képedre.

Megváltó Fiú Isten,

Irgalmazz minékünk!
Irgalmazz, irgalmazz,

Irgalmazz, Uram, a te népednek!

Kit megváltottál a te szent véreddel.

Szentlélek Úristen,

Irgalmazz minékünk!
52.4
52.5
52.6
52.7
52.8
Irgalmazz, irgalmazz,

Irgalmazz, Uram, a te népednek!

Kit megszenteltél te szent kegyelmeddel.

Szentháromság egy Isten,

Irgalmazz minékünk.
Irgalmazz, irgalmazz,

Irgalmazz, Uram, a te népednek!

Kit meg is őriz szent gondviselésed,

Jézus, az élő Isten fia,

Irgalmazz minékünk!
Irgalmazz, irgalmazz,

Irgalmazz, Uram, a te népednek!

Ne haragudjál mireánk örökké.

Jézus, az Atyának fényessége,

Irgalmazz minékünk!

Irgalmazz, irgalmazz,

Irgalmazz, Uram, a te népednek!

Engedj minékünk az imához kedvet.

Jézus az örök világosságnak fényessége,

Irgalmazz minékünk!
Irgalmazz, irgalmazz,

Irgalmazz, Uram, a te népednek!

Bocsásd meg nékünk minden bűneinket.

Jézus, a dicsőség királya,

Irgalmazz minékünk!
52.9
52.10
52.11
52.12
52.13
Irgalmazz, irgalmazz,

Irgalmazz, Uram,

a te népednek!

Engedd, betöltsük

a te szent törvényed.

Jézus, az igazságosság napja,

Irgalmazz minékünk!
Irgalmazz, irgalmazz,

Irgalmazz, Uram, a te népednek!

A kisértettől óvd meg

a lelkünket.

Jézus, a boldogságos Szűz Máriának Fia,

Irgalmazz minékünk!
Irgalmazz, irgalmazz,

Irgalmazz, Uram,

a te népednek!

Adj szent malasztot

kerülni a vétket.

Szeretetreméltó Jézus,

Irgalmazz minékünk!
Irgalmazz, irgalmazz,

Irgalmazz, Uram,

a te népednek!

Adj híveidnek

lelki békességet.

Csodálatos Jézus,

Irgalmazz minékünk!
Irgalmazz, irgalmazz,

Irgalmazz, Uram,

a te népednek!

A mennyországba

vezérelj bennünket.

Jézus, erős Isten,

Irgalmazz minékünk!
52.14
52.15
52.16
52.17
52.18
Irgalmazz, irgalmazz,

Irgalmazz, Uram,

a te népednek!

Engedj minékünk

jótékony esőket.

Jézus, a jövő élet Atyja,

Irgalmazz minékünk!
Irgalmazz, irgalmazz,

Irgalmazz, Uram,

a te népednek!

Engedj minékünk

szép tiszta időket.

Jézus, a nagy tanács Angyala,

Irgalmazz minékünk!
Irgalmazz, irgalmazz,

Irgalmazz, Uram,

a te népednek!

Égi háborútól óvd meg híveidet.

Leghatalmasabb Jézus,

Irgalmazz minékünk!
Irgalmazz, irgalmazz,

Irgalmazz, Uram,

a te népednek!

A jégesőtől mentsd meg földeinket.

Legtürelmesebb Jézus,

Irgalmazz minékünk!
Irgalmazz, irgalmazz,

Irgalmazz, Uram,

a te népednek!

Termékenységgel áldd meg szőleinket.

Legengedelmesebb Jézus,

Irgalmazz minékünk!

52.19
52.20
53.1
53.2
53.3
Irgalmazz, irgalmazz,

Irgalmazz, Uram,

a te népednek!

A tűzveszélytől

mentsd meg helységünket.

Szelíd és alázatos szívű Jézus,

Irgalmazz minékünk!
Irgalmazz, irgalmazz,

Irgalmazz, Uram,

a te népednek!

Minden veszélytől mentsd meg értékünket.

Jézus, a szűzesség kedvelője,

Irgalmazz minékünk!

Könyörülj Istenem

én bűnös lelkemen,

Szánakozz immáron

szomorú szívemen,

Haragodnak mennykövét,

éles, hegyes tőrét, Vedd vissza

vétkeim büntető vesszőjét.
Továbbá mosogasd

bűnöktől lelkemet.

Tisztítsd meg, gyógyítsd meg sebektől szívemet.

Bűneimet megvallom, nyilván tapasztalom: Miattok nem lehet nyugságom, vígságom.
Vétkeim lelkemet

mint kígyók, úgy marják,

Mint éles tövisek,

szívemet átjárják:

Hová fussak színedtől, fegyveres kezedtől? Félek és rettegek nagy ítéletedtől.
53.4
53.5
53.6
53.7
53.8
Istenem! egyedül

ellened vétettem,

Előtted ellened gonoszt cselekedtem;Kegyelmes Úristenem! mi hasznod vesztemen? Irgalmazz s könyörülj én bűnös lelkemen.
El ne vess engemet

isteni színedtől,

Meg ne fossz, könyörgök,

a Te szent lelkedtől.

Tiszta szívet énbennem teremts, én Istenem!Ne tartsd fönn

már tovább haragod ellenem.

Szabadíts ki immár

a halál torkából,

Ments ki már bűneim

kemény rabságából,

Hogy csak Néked élhessek, hozzád siethessek,

Téged magasztalván,

benned örvendhessek.
Nyisd meg, ó, ajkamat

szent dícséretedre,

Ébreszd föl szívemet

hő szeretetedre;

Csak Téged akarjalak,

Téged óhajtsalak, Téged szeresselek, Téged kiáltsalak.
Tudom, hogy bűnbánó szíveket látogatsz

És kiket ostorral

gyakorta sujtogatsz,

Azok Néked kedvesek,

jóra érdemesek, Add, Uram Istenem! közülök lehessek.
54.1
54.2
54.3
54.4
54.5
Mit bízik e világ ő álnokságában,

Kinek szerencséje vagyon elromlásban:

ő hatalmassága haszontalanságban,

Miként agyagedény vagyon elromlásban.
Többet higgy a jégre feljegyzett betűknek,

Hogysem mint e világ hízelkedésének;

És ne higgy, mert megcsal, szép ígéretének, Mert soha nem talál bért reménységének.
Inkább lehet hinni hamis férfiaknak,

Hogysem mint e világ árnyék hívságának,

Testi és mulandó mutogatásának,

Ártalmas és csalárd okoskodásának.
Hová lett Salamon ő bölcsességével?

Avagy hol van Sámsom nagy erősségével?

Hol vagyon Absalon szép ékességével? Avagy hol Jonatás kedveskedésével?
Hová lett Julius hatalmasságával?

Avagy a Dúsgazdag ő lakodalmával?

Mondd meg, hol Tullius ékesszólásával?

Vagy Aristoteles mély tudományával?
54.6
54.7
54.8
55.1.1
55.1.2
Ily nemes férfiak, ily fő nemzetségek,

Ily nagy uraságok s fejedelemségek,

Ily nagy birodalmak s ily nagy erősségek Egy szempillantásban elmúlnak mindenek.
Jaj, rövid ünneplés e világ szépsége,

Mint testnek árnyéka, csak olyan öröme;

De örök boldogság örök elvesztése És sötét mélységre embernek vivése.
Ne mondd hát tiednek, ami elveszendő,

Amit ad e világ, azt visszaveendő.

Mennyei dolgokat légy hát keresendő: Ez boldog kereset,

ez el nem veszendő.

Kereszten haldokló

Kegyes Jézusom,

Jövök, én tékozló,

Hozzád, orvosom.

Nagy bűnökkel telten

Eléd térdepeltem,

Én kegyes Jézusom

Tisztítsd meg a lelkem.
55.2.1
55.2.2
55.3.1
55.3.2
55.4.1

Lábadnál, Jézusom,

Vezekelni jó.

Én gőgös homlokom

A porba való.

Most tudom, mit érek,

Bűnös emberféreg,

Most tudom: por vagyok

És a porba térek.

Szórjad, ó Istenem,

Főmre hamudat!

Bánat és kegyelem

Tisztaságot ad.

Én vétkem, én vétkem,

Én igen nagy vétkem

Lábadnál levetem

Töredelmességben.

Én kegyes Jézusom

Tiéd vagyok én!

Mennyei orvosom,

Egyetlen remény.

55.4.2
56.1
56.2
56.3
56.4

Csak egy, amit kérek:

Majd ha porba térek,

Lássa meg arcodat

A megtisztult lélek.

A Golgota-lépcsőn állok,

Vállamon a kereszt.

Gyarló szolgád könyörgését,

Uram, ó meg ne vesd!

A keresztről hallom, Uram:

,,Velem léssz a mennyben!''

Az utolsó ítéleten

Jobbra állíts engem.

Hiszem, Uram, hogy a kereszt

A győzelem fája.

Aki véled felvállalja:

feltámadás várja.

Mielőtt szent színed elé,

Jézus, lépni mernék:

Fogadd tőlem váltságdíjul

Szenvedésed kelyhét.

56.5
56.6
56.7
57.1.1
57.1.2

Jézusom, a jó halál csak

Átmenés a mennybe:

Üdvözültek tiszta lelke

Dícséreted zengje!

Ó hozsanna Néked, Jézus,

Leszállt Isten-ember:

Zengem én is ég tüzében

Tisztuló szívemmel.

Nem vagyok bár méltó Hozzád,

Mégis jöjj szívembe

S ragadj engem föl magaddal,

Jézusom, a mennybe!

Buzgó szívvel ünnepeljük

Üdvözítőnk kínjait,

Szívtörődve elkisérjük

Golgotára lépteit.

Ó kegyelmek főkegyelme,

Mely miránk, nagy bűnösökre,

Vére által árad itt.

57.2
57.3
57.4
57.5
57.6
Ó nagy Isten, mind az ég,

Föld megdicsőít tégedet,

S minden, ami él azokban, Áldja nagy Fölségedet.

De Fiadnak áldozatja

Legfőképpen megmutatja

Végtelen kegyelmedet.
Tőled kapott szent iratból

Tudjuk a törvényeket,

Miket Jézus a világnak Élőszóval hirdetett.

S melyek élte alkonyával,

A keresztfán tűrt halállal

Lettenek végrendelet.
Ó kegyelmes Üdvözítőnk,

Hisszük tanításidat,

Melyeket megtartva, nékünk Isten áldást osztogat.

Hisszük, mert a szent keresztfa

S drága véred bizonyítja,

Hogy nem csalhat meg szavad.
Az áldozat az oltáron

Most megújul csendben itt,

Melyet értünk a keresztfán Jézus egykor végbevitt.

Drága vére bő harmatja

Mi lelkünket mosogatja,

Amit a bűn elrútít.
Üdvözítőnk szenvedése

Fájdalmunknak enyhe lett,

Gyötrelmével, halálával

Nyert ő nekünk életet.

Ó Jézus, te vagy reményünk,

Vigasztalónk, üdvösségünk,

Te vagy édes mindenünk.
57.7.1
57.7.2
58.1
57.6.1
57.6.2

Zengje szívünk, zengje nyelvünk:

Szent vagy édes Jézusunk!

Mert te lettél a keresztfán

A mi lelki orvosunk.

Hajtsd szívünk a jóra, kérünk,

Benned van csak egy reményünk,

Hogy lakodba juthatunk.

Bűnbánóknak menedéke!

Trónusodhoz eljövünk,

Ah! mert máshol nincs üdv s béke,

Jézus, irgalmazz nekünk.

Szenvedésed drága árán

Váltottad meg életünk,

Ó! ne hagyj el minket árván,

Jézus, kegyelmezz nekünk.

Hisszük, Uram, mindazt, amit

Üdvünk végett hinni kell,

Amit a Szentegyház tanít,

Ebben élünk s halunk el.
58.4
58.5
58.6
59.1.
59.2

Kenyeret s bort áldozatul

Felajánlván Teneked,

Kérünk, add meg bő jutalmul

Megtérésre szent kegyed.

Jézus teste s vére által,

Mit a kenyér s bor jelent,

Add, hogy küzdvén a halállal

Nyerjünk babért odafent.

Szent vagy, Uram!

örökké szent,

Mi megváltó Istenünk!

Mit a szentek zengnek ott fent,

Add nekünk is zengenünk.
Bűnös lelkek, tisztulásra

Szentmisére jöjjetek,

Keresztúton elkisérni .

Azt, ki meghalt értetek.

E nagyböjti szent időben

Bánat könnye hulljon bőven,

Hogy megmossa lelketek.
Ezredeken harsog által

A próféták szózata:

Bízzatok, mert el fog jönni

A fájdalmak Férfia: ő hordozza terheinket,

Átvállalja bűneinket,

Meggyógyultok általa..
59.3
59.4
59.5
59.6
60.1
Halljad bűnös, már a Jóhírt

Ihlett ajkak hirdetik:

Az időnek Isten szabta

Teljessége bételik.

Eljött már a tiszta Bárány,

Ki elveszi vére árán

A világnak bűneit.
Hallottátok, keresztények,

Megváltótok tetteit,

Megvalljátok tanítását,

Mely örökre üdvözít.

Ám kegyelmet vére úgy ad,

Akkor nyílik mennybe utad,

Hogyha benned él a hit.

Krisztus vérén tört meg a bűn,

És megtört a kárhozat.

Krisztus vére az oltárról

Újra most az égbe hat.

Új szövetség tiszta papja

Önmagát itt bemutatja.

Ó egyetlen áldozat!

Szent az Isten, szent az Isten,

Égnek-földnek Istene.

Fölségének énekével

Ég és föld és szív tele.

De a megtért tiszta lélek

Az irgalom Istenének

Legkedvesebb éneke.

Hogyha hozzád járulunk,

Szemünk könnybe lábad,

S úgy csókoljuk, ó Urunk,

Drága keresztfádat,

Amelyen kegyetlen kínozták szent tested, Amelyet szent kebled drága vére festett.

60.2
60.3
60.4
60.5
61.1.1
Krisztusnak szent keresztje

Győzedelmi zászlónk,

Amellyel megszerezte Üdvünket Megváltónk.

Hitünknek, üdvünknek drága szent jelvénye, Szent kereszt, te jelezd: mily nagy hitünk fénye.
Hisszük: égi székéből

Az Isten leszálla

És egy szűznek méhéből

Testet vett magára.

Keresztre szegezve kigúnyolni merték, Sebezték szent testét s szívét általverték.
Ezt a sok kínt érettünk

Kellett elszenvedned,

Hogy nekünk, kik vétettünk, Megnyissad a mennyet.

Hálánkat irántad csak azzal tudatjuk, Hogy e szent kenyeret és bort bemutatjuk.
Amikor szent lelkedet,

Megváltónk, kiadtad,

A világ megreszketett, Megrendült alattad.

Föld és ég hirdették, hogy Te vagy, szent Isten, Akit áld és imád a világon minden.

A fényes Istenarcot

Vér s fájdalom fedi:

Mint küzde szörnyű harcot,

Hallgatva hirdeti.
61.1.2
61.2.1
61.2.2
61.3.1
61.3.2

A főn, mely égi bérre

Százszorta érdemesb,

Szúr vad tövis füzére,

Így még dicsőbb, nemesb.

Ő Isten Egyszülötte,

Mindenható király;

S most győz a düh fellette,

Csúfos halált kínál.

Nincs benne semmi épség,

Letört virág a test,

S mégis mily égi szépség,

Mit rózsa pírja fest.

Alázva, törten állok

A szent kereszt alatt,

E könny legyen a zálog,

Mily hőn sirattalak!

E könny szívem tanúja,

Hogy már híven szeret,

Ó vedd szívedbe újra,

Itt adj örök helyet.
62.1.1
62.1.2
62.2.1
62.2.2
62.3.1
Ah! Jaj! mit szemlélek,

Én bűnös rút lélek

E gyászsírban?

Istenem, hogy megholt,

Aki teremtett volt,

Koporsóban

Temettetett

S kivitetett.

Kínoztam, szegeztem,

Fára feszítettem,

Mert vétettem.

Zsidóknál keményebb,

Sokkal kegyetlenebb,

Bűnös vagyok,

Mert én megesmérem:

Amiket tett értem,

Hogy mily nagyok!

Én árultam, ostoroztam,

Gyilkosan megöltem,

Vajjon mért születtem,

Teremtettem?

Itt fekszik rejtekben,

Árnyék kenyér színben,

Szent testében.

Ide behozatott,

Kővel elzáratott

62.3.2
62.4.1
62.4.2
62.5.1
62.5.2

Holt test képen.

Sírj én szívem, hóhér szívem,

Az ártatlan bárányt

Vérengző vad gyanánt

Mért üldöztem?

Hogy szenvedj így értem,

Ah, mivel érdemlem,

Én Istenem?

Hogy mennyből földre szállj,

Fölségedtől megválj,

Én Istenem!

Csupán ezért, szerelmedért

Alkotott férgedhez,

Pártütő népedhez,

Én Istenem!

Ó Jézus, mégse hagyj,

Bár értem sírban vagy,

Esedezem!

Sebeid csókolom,

Bűnömet megvallom

És könnyezem.

Ó én vétkem! Én nagy vétkem!

Jobbulást igérek,

Fogadom, megtérek,

Segíts, kérlek!

63.1
63.2
63.3
63.4
63.5
A keresztfához megyek,

Mert máshol nem lelhetek

Nyugodalmat lelkemnek.

ott talállak, ó szűz Anya,

Fájdalom közt bágyadozva,

Tőr veré át lelkedet.
Mely gyötrelem volt neked

Isteni szülöttedet

Látni szegény jászolban.

S midőn annyi ellenségek

Romlására esküvének:

Tőr veré át lelkedet.
De midőn ezek felett

Láttad, mennyit szenvedett,

Szenvedett az ártatlan;

Láttad őt a Kálvárián,

Két lator közt a keresztfán:

Kínodat ki mérje meg!
A nap elsötétedett,

Ennyi kínt nem nézhetett!

Borzadván rengett a föld.

Sírt, kesergett, gyászolt minden

Az egész nagy természetben;

De gyötrelmed nagyobb volt.
Ezt, ó fájdalmas Anya!

Mind értem tűrted vala,

Értem háládatlanért!

Ki Fiadat megvetettem,

És keresztre feszítettem,

Ó én kárhozat fia!
63.6
63.7
63.8
64.1
64.2
Most a lelkiismeret

Életemnek átka lett,

Istenem, hová legyek?

Nincs lelkemnek csendessége,

Rettent a bűn szörnyűsége,

Jaj, kétségbe kell esnem!
Ah, de fülembe hata

Szent Fiad e szózata:

,,Ím anyád, ó tanítvány!''

Tanítványa én is voltam,

Míg a bűnre nem hajlottam,

ő engem is rád bízott.
Ne nézd bűnös-létemet,

Hanem a szeretetet,

Mely értem a fán vérzett.

Fájdalmaid, ó szűz Anya,

Indítsanak bűnbánatra,

Hogy kegyelmet nyerhessek.

Az Atyának egy Fiát, kit öröktől nemzett,

Éjfél után elfogák, igaz Isten-embert.

Messze futnak társai, elszakadva tőle,

A zsidóság éktelen csúfot űz belőle.
64.3
64.4
64.5
64.6
64.7

Pilátushoz elvivék őt hat óra tájban

S hamis tanúk vádolák mint gonoszt, szavában.

Megkötözvén két kezét, csapdosák orcáját,

Rútul összeköpdösék égderült világát.

Hogy kilenc volt, lárma lőn: ,,Csak feszítsd fel őtet'',

S a gonosz nép rá veres gúnyruhát terített.

Tövisekből koronát tettek szent fejére:

Visz keresztet vállain büntetés helyére.

Volt tizenkét óra, hogy a keresztre vonták,

S két lator közt keresztfán fel is állították.
64.8
64.9
64.10
64.11
64.12

Kínok miatt szomjazék, s ők epét adának

Annak, aki elvevé bűnét e világnak.

Halálra ment délután három óra tájban,

,,Fogadd, Atyám, lelkemet!'' mondta végszavában.

Pogány vitéz oldalát tőrrel átlyukasztá,

Rengett a föld és a nap fényét elfogyasztá.

A keresztről levevék még aznap délestén,

Benne életerejét istensége rejtvén.

Nézd, ó bűnös, így hal az, kiben élted támad,

Sírj fölötte s törje meg szíved a bűnbánat.
64.13
64.14
65.1
65.2
65.3

Betakarták alkonyon sziklasír ölébe

A szent testet, mely jövő életünk reménye.

A próféták szavai megvalósodának,

Messiásban vártak ők üdvöt a világnak.

Áll a gyötrött Isten-anyja,

Kín az arcát könnybe vonja.

Úgy siratja szent Fiát,

Úgy siratja szent Fiát.

Gyász a lelkét meggyötörte,

Kín és bánat összetörte,

Tőrnek éle járta át,

Tőrnek éle járta át.

Ó mi nagy volt ama drága

Szűzanya szomorúsága

Egyszülött szent magzatán,

Egyszülött szent magzatán.
65.4
65.5
65.6
65.7
65.8

Mennyit sírt és hogy kesergett,

Látván azt a nagy keservet,

Azt a nagy kínt szent Fián,

Azt a nagy kínt szent Fián.

Ki ne sírna, melyik ember,

Hogyha ennyi gyötrelemben

Látja lankadozni őt,

Látja lankadozni őt?

Ki ne sírna Máriával,

Hogyha látja szent Fiával

Szenvedni a szent Szülőt,

Szenvedni a szent Szülőt?

Népét hogy megmossa szennytől,

Látta tenger gyötrelemtől

Roskadozni Jézusát,

Roskadozni Jézusát.

Látta édes egy-szülöttét,

Halálos nagy elepedtét,

Látta, hogy halálra vált,

Látta, hogy halálra vált.

65.9
65.10
65.11
65.12
65.13

Szeretetnek szent kútfője,

Fájdalomnak éles tőre

Járjon át a lelkemen,

Járjon át a lelkemen.

Hogy szívemben lángra kelne

Krisztusomnak szent szerelme.

Segíts néki tetszenem,

Segíts néki tetszenem!

Én szívembe jól bevéssed,

Szűzanyám, nagy szenvedésed

S az átvertnek sebeit,

S az átvertnek sebeit.

Gyermekednek, a sebzettnek,

Ki miattam szenvedett meg,

Osszam meg gyötrelmeit,

Osszam meg gyötrelmeit.

Add meg, kérlek, hogy míg élek,

Együtt sírjak mindig véled

S azzal, ki a fán eped,

Azzal, ki a fán eped.
65.14
65.15
65.16
65.17
65.18

A keresztnél véled állni,

Gyászban véled eggyé válni:

Erre űz a szeretet,

Erre űz a szeretet.

Dicső Szűze szent szűzeknek,

Hadd ízleljem kelyhedet meg.

Add nékem fájdalmaid,

Add nékem fájdalmaid.

Add tisztelnem, add viselnem,

S nem felednem, holt Szerelmem,

Krisztusomnak kínjait,

Krisztusomnak kínjait.

Sebeivel sebesítsen,

Szent mámorba részegítsen

Buzgó vérével Fiad,

Buzgó vérével Fiad.

Hogy ne jussak ama tűzbe,

Védj meg engem, drága Szűz, te,

Az ítélet ha riad,

Az ítélet ha riad.
65.19
65.20
66.1
66.2
66.3

Krisztusom, ha jő halálom,

Anyád szeme rám találjon

És elhívjon engemet,

És elhívjon engemet.

S hogyha testem porba tér meg,

Lelkem akkor a nagy égnek

Dicsőségét lelje meg,

Dicsőségét lelje meg.

Bűnös lélek, sirasd, kérlek,

Uradnak nagy kínját,

Mert ártatlan, mint egy bárány

Szenved a keresztfán.

Tekints, kérlek, szent sebére

Édes Teremtődnek,

Melyet szenved, hogy lelkedet

Adja üdvösségnek.

Bűneinkért ostorozzák

Az ártatlan Bárányt;

Tövisekkel koronázzák

S kínozzák, egyaránt.
66.4
66.5
66.6
66.7
67.A.1

Kegyes Jézust, az ártatlant,

Utcákon hordozzák,

Kaifástól Pilátushoz

Kötözve hurcolják.

Bűneinkért arcul verik,

Pökdösik orcáját;

Irgalmatlan megcsúfolják,

Szaggatják szent haját.

Vérszomjasan kiáltozzák:

Feszítsd, feszítsd meg őt;

Gyalázatos keresztfára

Húzzák a jótevőt.

Kegyes Jézus! légy irgalmas

Nékem bűneimért,

Ki a magas szent keresztfán

Ontottál értem vért.
Bágyad gyötrelmében a mártírok anyja,

Hét fájdalom töre szívét által hatja.

Ah, jaj, ha látnátok,

Hívek, megszánnátok

Krisztus édesanyját!
67.A.2
67.A.3
67.A.4
67.A.5
67.A.6
Szelíd galambformán zokog édes Fián,

Hogy a kereszt fáján látja végső órán.

Ah, jaj, ha látnátok,

Hívek, megszánnátok

Krisztus édesanyját!
Ó keserves Anya, szűzességnek lánya,

Általverte szíved Fiad nehéz kínja.

Ah, jaj, ha látnátok,

Hívek, megszánnátok

Krisztus édesanyját!
Sok kínban ellankadt Jézus, keresztfádról

Szólj már Szűzanyádhoz, ki hozzád sírván szól.

Ah, jaj, ha látnátok,

Hívek, megszánnátok

Krisztus édesanyját!
Ó keresztény, tudd meg: lelked váltságáért

Szenved szent Fiával, örök boldogságért.

Ah, jaj, ha látnátok,

Hívek, megszánnátok

Krisztus édesanyját!
Hóhér zsidóságnál keményebb szívűnek

Mondlak, hogyha nem sírsz fájdalmán a Szűznek.

Ah, jaj, ha látnátok,

Hívek, megszánnátok

Krisztus édesanyját!
67.A.7
68.1
68.2
68.3
68.4
Sírjunk hát mindnyájan, és kövessük sírván,

Úgy lészen mellettünk a halálos órán.

Ah, jaj, ha látnátok,

Hívek, megszánnátok

Krisztus édesanyját!

Hol vagy, édes Jézus, szerelmes szülöttem,

Ki nélkül már a világon holtig árva lettem.

Hol vagy két szememnek tündöklő világa,

Elepedett bús szívemnek csendes boldogsága?

Hol vagy én szívemnek buzgó kívánsága,

Életemnek mézzel folyó kedves vigassága?

Mondjátok meg nékem, ó ti magas hegyek,

Szülöttemet fölkeresni vajjon merre menjek?
68.5
68.6
68.7
68.8
68.9

Mutassatok útat, ó ti olajkertek,

Hol megfogták szülöttemet: vele merre mentek?

Ti darabos, éles, hegyes, köves utak,

Szent Fiamnak vércsöppei követekre hulltak.

Ó jaj, ez a szent vér szomorúság jele.

Előmbe fú halálának immár fagyos szele.

Ó sírjatok vélem, jó asszony barátim,

Kik tudjátok e világban az én árvaságim.

Megepedett szívem, ne hagyjatok, kérlek!

Jaj, fogjatok, elalélok, sír bennem a lélek.

68.10
68.11
69.1
69.2
69.3

Enyhítsd kesergésed, siralmas Szűzanya,

Mert szent Fiad harmadnapra feltámad, megmondta.

Nosza, tövén mink is a kereszt fájának

Síránkozzunk szent halálán szerelmes Fiának.
Jer, dícsérjük mindeneknek Atyját,

A szép Szűznek áldott szent magzatját,

E világnak édes megváltóját,

Bűnösöknek kegyes szószólóját.
Jer, tiszteljük áldott keresztfáját,

Sötétségben fényeskedő fáklyát,

Fagyos éjben melegítő lángot,

Ellenségtől elrejtő palánkot.
Jer, imádjuk szálkás, kemény fáján

A megfeszült, feláldozott Bárányt,

Kinek testét mi bűneink tépték, Ki elvette világ minden vétkét.
69.4
69.5
69.6
70.1
70.2
Jer, sirassuk tenger bűneinket,

Ezekért várt örökös tűz minket,

De védőnk lett a bíró, ki büntet,

S elégette adóslevelünket.
Jer hát, verjük bűnbánatos mellünk!

Férgek vagyunk, néki mégis kellünk.

Romok vagyunk, ő szeretett mégis,

Ostorokig, keresztfáig, vérig.
Jer, fogadjuk éltünk jobbulását!

Már ezután mindenek meglássák:

Arról fogunk tanuságot tenni,

Kinél jobban nem szeretett senki.
Jézus, világ Megváltója,

Üdvözlégy, élet adója,

Megfeszített Isten fia,

Szent kereszted szívem hívja.

Jézus, add, hogy hozzád térjek,

Veled haljak, veled éljek.
Által szegve kezed, lábad,

Átvert tested roskad, bágyad,

Mezítelen tépett melled!

Ó siratlak, ó ölellek!

Jézus, add, hogy hozzád térjek,

Veled haljak, veled éljek.
70.3
70.4
70.5
70.6
70.7
Virágoknak szép virága,

Honnét orcád sárgasága?

Hegyes tövis koronázott,

Édes orcád vérrel ázott.

Jézus, add, hogy hozzád térjek,

Veled haljak, veled éljek.
Asszú földet harmatozván,

Vérzel, vérzel a keresztfán.

Úgy piroslik tested róla,

Mint a most nyílt piros rózsa.

Jézus, add, hogy hozzád térjek,

Veled haljak, veled éljek.
Szent karjaid széjjeltárod,

Tán az embereket várod,

Kiken vérrel könyörültél,

Betegekért betegültél.

Jézus, add, hogy hozzád térjek,

Veled haljak, veled éljek.
Ím én magam hozzád vettem,

Magunk vagyunk, Uram, ketten

Szent fejedet hozzám hajtsad,

Szóljon hozzám kékült ajkad.

Jézus, add, hogy hozzád térjek, Veled haljak, veled éljek.
Piros forrás, nyílj meg nékem,

Ez a mély seb menedékem!

Ha illeti szomjas ajkam,

Nincs ereje bűnnek rajtam.

Jézus, add, hogy hozzád térjek,

Veled haljak, veled éljek.
70.8
70.9
71.1
71.2
71.3
Fektess el e véres ágyon,

Most szenvedni véled vágyom

Ha megmosdom e szent vérben,

Fehérré lesz minden vétkem.

Jézus, add, hogy hozzád térjek

Veled haljak, veled éljek.
Jézusom, ha jön a végnap,

Ismerj engem magadénak,

Homlokomon piros véred:

Tied vagyok, úgy ítélj meg!

Jézus, add, hogy hozzád térjek,

Veled haljak, veled éljek.

Keresztények sírjatok,

Mélyen szomorkodjatok.

Keseregjen minden szív,

Aki Jézusához hív.

Nincsen abban irgalom,

Hozzád buzgó fájdalom,

Aki téged meg nem szán,

Ó Jézus, a keresztfán.

Szent testednek sebeit,

Vérrel folyó kékeit

Aki látja és nem sír,

Élő hittel az nem bír.
71.4
71.5
72.1.1
72.1.2
72.2.1

A kősziklák repednek,

Nap és hold sötétednek,

Minden élő megindul,

Csak a bűnös nem búsul.

Szállj szívedbe, sirasd meg

Vétkeidet s fontold meg,

Hogy az Isten Fia volt,

Aki érted így megholt.

Keservesen siratja Mária fiát,

Midőn látja halálra menni magzatát.

Csordul könnye Máriának,

Szíve szakad Szűzanyának

Nagy bánatjában.

Nincsen helye bús szívének,

Nyugodalma sincs lelkének

Nehéz kínjában.

Senki sincsen sorsosa nagy fájdalmának,

Nincs segítő orvosa nehéz kínjának.

Szűz Mária elfáradott,

Egész teste elbágyadott
72.2.2
72.3.1
72.3.2
72.4.1
72.4.2

Nagy bánatjában.

Piros színe elhervadott,

Áldott Anya ellankadott

A nagy sírásban.

Merre vagytok Mária jóakarói?

Merre vagytok bánatja igaz szánói?

Bár jó szívvel ápolnátok,

Gyenge karját megfognátok,

Mert elfáradott;

Rózsavízzel öntöznétek,

Balzsamokkal illetnétek,

Mert elbágyadott.

Ó, bár csak az én szívem hozzád mehetne,

Hogy tégedet a földről felemelhetne.

Bús gerlice formájára

Itt maradott árvaságra

A Szűz Mária.

Mindenektől elhagyatott,

Szent Fiától megfosztatott

A Jézus Anyja.

72.5.1
72.5.2
72.6.1
72.6.2
73.1
Ó kegyetlen nemzetek, kőszívű népek!

Ezt a pogány vadságot hogy tehettétek?

Szegényt úgy megkínoztátok,

Mindhalálig bántottátok

Az Isten Fiát.

Bűnötöket elhagyjátok,

Bűnbánattal sirassátok

Az egek Urát!

Fogadj engem, Szűzanyám, igaz fiadnak,

Hadd törlöm le könnyeit síró arcodnak!

Ó Szűzanyám, véled járjak,

Véled éljek, véled haljak,

És Jézusoddal.

Véled légyen szenvedésem,

Halálom és temetésem,

És szent Fiaddal.

Krisztus Anyja, Szűz Mária,

Keresztfánál sírván síra.

S midőn látá, hogy szent Fia

Gyötrelmében hervadozna,

Keseregvén így szóla,

Keseregvén így szóla.

73.2
73.3
73.4
73.5
73.6
Ó Istenem, hová legyek!

Halál, hol vagy? Éltem vegyed! Szívem szakad gyötrelmemben,

Pallost érzek én szívemben.

Ó szerelmes Jézusom,

Én megváltó Krisztusom!
Ki az, ki igy meggyalázott,

Tövisekkel koronázott?

Ki adott ily rút halálra,

Ki szenteknek vagy példája,

Angyaloknak királya,

Mind a világ bírája.
Édes kedves szememfénye,

Én életem egy reménye,

Kit véremmel tápláltalak,

E világért átadtalak,

Krisztus, ember és Isten,

Krisztus, ember és Isten.
Jaj keresztfa, be magas vagy!

Szánj meg immár, sírni ne hagyj:

Hajolj alá szent terheddel,

Szép Jézusom ne vegyed el,

Szívem drága örömit,

Szívem drága örömit.
Drága fejed, lábak, kezek,

Minden tagok mind sebesek,

Megszaggatták te szent tested,

A keresztfát vérrel fested,

Ó mennyei nagy Szépség,

Immár benned nincs épség!
73.7
73.8
74.1
74.2
74.3
Gyászba, fényes nap, öltözzél,

Hold, homályba rejtekezzél,

Fényességtek mert már nem él,

Itt meghalt, ki mennyekben él.

Világ, gyászba öltözzél,

Világ, gyászba öltözzél.
Ordítsatok és sírjatok

Velem minden földi vadak.

Fájdalomtól hasadjatok,

Hegyek, sziklák és kőfalak

Szép Jézusom nagy kínján,

Isten Fia halálán.
Ó Jézus, Jézus, ó lankadt Jézus,

Istennek vérző Fia!

Tűrés példája, szentség formája,

Ó lelkünk drága díja!

Ó Jézus, Jézus, ó édes Jézus,

Mennyeknek édessége!

Hogy meghervadtál, jaj megfonnyadtál,

Ó lelkek üdvössége!

Ó Jézus, Jézus, ó édes Jézus,

Ó hívek ékessége!

Ártatlan tűrtél s minket megnyertél,

Ó szívünk édessége!
74.4
74.5
74.6
74.7
74.8

Ó Jézus, Jézus, ó édes Jézus,

Mit tettél a világért!

Véredet ontod, testedet rontod

Ádámnak rossz magváért.

Ó Jézus, Jézus, ó édes Jézus,

Szent tested én kötöztem.

Rút életemmel, rút beszédemmel

Melledet általdöftem.

Ó Jézus, Jézus, ó édes Jézus,

Szent tested ó én vertem,

Szeretvén vétket, rút részegséget,

Eceted én kevertem.

Ó Jézus, Jézus, ó édes Jézus,

Szent véred én ontottam,

Szent fejed szúrtam, kezeid fúrtam,

Életed én rontottam.

Ó Jézus, Jézus, ó édes Jézus,

Szenvedek véled méltán.

Kínodat szánom, vétkemet bánom,

Kereszted mellett sírván.
75.1
75.2
75.3
76.1
76.2
Ó szerencsés bűnös ember!

Néked támad életed,

Jézus Krisztus meghal érted,

Ó végtelen szeretet!

Üdvözítőd lett ő néked,

Az életben hű vezéred,

Áldozat lőn éretted.
Íme, nézzed koszorúját,

Áldott fejét szurdalja,

Nézzed, testét mily iszonyú

Nagy fájdalom furdalja,

Keze, lába s minden ere

Gyötrelemmel s kínnal tele,

Mindenét kín szaggatja.
Tövis közt a liliomot,

Bűnös ember, szeressed,

Atya Isten szent Fiáért

Változtasd meg éltedet.

Ó, ne bántsd őt vétkeiddel,

Erkölcstelen életeddel,

Mert ő a te Istened.
Zengd, ó nyelv, a győzedelmet,

Mely dicső harc bére lett,

S a keresztnek szent jeléről

Mondj dicsérő éneket:

Ilyen hősi áldozattal

Csak a Krisztus győzhetett.
Szánta Isten, hogy a fáról

ősszülőink ettenek,

Hogy az átkos alma révén

Csak halálra leltenek,

S fát jelölt ki, mely a másik

Fának átkát törje meg.
76.3
76.4
76.5
76.6
76.7
Üdvösségünk drága művét

Rend kívánta, szent, örök,

Hogy okosság nyerjen harcot

Százfortélyú bűn fölött.

Onnan jöjjön gyógyulás is,

Hol sebet a bűn ütött.
Mikor hát a szent időnek

Teljessége ránk köszönt,

Küldetett az égi várból

Ama drága Egyszülött,

És a szűzi tiszta méhben

Testruhába öltözött.
Sír a Kisded és a jászol

Szűk ölében rejtezik,

Szűzanyjának drága karja

Rongyba rejti tagjait:

És az Isten kezét-lábát

Pólyarongyok kötözik.
Már a harminc év lepergett

És a kör teljesre vált.

A keresztet Üdvözítőnk

Szabad szívvel fogta át,

És a Bárányt a keresztre

Áldozatnak felvonák.
Epeital elepeszti,

Vérzi testét szeg, tövis,

Lándzsa forrást nyit Szívében,

S ömlik drága vér és víz:

Ez a szent hab mos fehérre

Eget, tengert, földet is.
76.7
76.8
76.9
76.10
77.1
Hű keresztfa, minden fánál

Százezerszer nemesebb:

Virág, lomb, fa, drága termés

Erdőn nem nő becsesebb.

Édes Ág te, édes szeg te:

De a terhed édesebb.
Hajtsd meg lombod, ó magas fa,

Nyisd puhára ágaid,

Bár merevnek és keménynek

Születtél, most légy szelíd,

És öleld át puha-lágyan

Nagy királyod tagjait.
E világnak áldozatját

Méltón csak te tarthatád,

Hullámhányta életpályánk

Révbe rajtad át talált.

S mert a Bárány vére mosta,

Le is győzte a halált.
A Háromság dicsőségét

Énekeljék mindenek,

Atyát, Fiút és a Lelket

Egy dicséret zengje meg,

És nevét a Három-Egynek

Föld dicsérje és egek.

Megváltó királyunk

elébe megyünk,

Méltó tisztelettel

Urunkhoz legyünk,

Hozsannát kiáltson néki minden hív, Dícsérettel áldást mondjon nyelv és szív.
77.2
77.3
77.4
77.5
77.6
Így tisztelte Jézust

a zsidó nemzet,

Virágvasárnapján

nagy gyülekezet,

Elébe kimentek pálmaágakkal,

Dícsérő énekkel és virágokkal.
Hogy a szent városhoz

már közelgetett,

És fényes pompával bévezettetett,

Ruháját a népség földre teríté,

És útját zöld ággal fölékesíté.
És örvendő szívvel kiáltozának:

Hozsánna, hozsánna

Dávid fiának!

Áldott az, ki az Úr szent nevében jön! Áldják őt a hívek most és örökkön.
A gyermekek kézbe pálmaágakat

Vevén, dallal áldják

szent királyukat.

Ez az, ki népének

jött váltságára, Minden földi ember boldogságára.
Ó Isten egyháza,

Sion leánya,

Ím jő mostan hozzád

Isten Báránya,

Húsvéti báránykép

hozzánk látogat, Hogy érettünk lenne égő áldozat.

77.7
78.1
78.2
78.3
78.4
Áldás néked, édes

Isten Báránya,

Ki jössz e világnak megváltására,

Dicsőség, dícséret,

imádás legyen Néked földön, égen, örökkön. Amen.
Bevezető ének

Szívünk, lelkünk most kitárjuk,

Utad, Jézus, veled járjuk.

Kérünk, mélyen belevéssed

Szíveinkbe szenvedésed.

1. állomás

Áll a gyilkos, nagy ítélet,

Rajtunk immár igaz véred.

Valahányszor szavam vétett,

Pilátusod lettem néked.

2. állomás

Itt van már a kereszt fája,

Hurcolnod kell Golgotára.

Uram, én meg puhán, restül

Vonakodom a kereszttül.

3. állomás

Botlik, roskad szegény tested,

Nem bírja a nagy keresztet.

Földre sujtód, jaj! én voltam,

Ki oly sokszor elbotoltam.
78.5
78.6
78.7
78.8
78.9

4. állomás

Ó jaj, látod jönni szemben

Édesanyád, gyötrelemben.

Ó csak én is véle járnék

Krisztus után, mint az árnyék.

5. állomás

Vinni terhed, segítségül,

Itt van Simon Kirenébül.

Bárcsak én is, bűnös lélek,

Keresztemmel követnélek!

6. állomás

Jámbor asszony siet hozzád,

Kendőjével törli orcád.

Vajjon hát én, kőszívemmel,

Mennyi könnyet törültem fel?

7. állomás

Földre roskadsz másodízben,

Értem tűrő kegyes Isten.

Hát én hányszor tántorultam!

Bűneimbe visszahulltam!

8. állomás

Sírva jöttök ki elébe,

Jeruzsálem asszonynépe.

Jaj, rám is szól, ami rátok:

,,Magatokat sirassátok!''
78.10
78.11
78.12
78.13
78.14

9. állomás

A keresztnek szörnyű terhe

Harmadszor is földre ver le.

Ested adjon szent kegyelmet,

Hogy a bűnből talpra keljek.
10. állomás

Megcsúfoltak ruha nélkül,

Borzad szájad vad epétül.

Tisztes mérték, szent szemérem,

Mindig, mindig maradj vélem!

11. állomás

Édes Jézus drága testét

Véres fára fölszegezték.

Mi egyetlen boldogságunk,

Szent keresztfa, sírva áldunk.

12. állomás

Megváltásunk már betelve:

Jézus lelkét kilehelte.

Újra élek kegyelméből!

Ki szakaszt el szerelmétől
13. állomás

Keresztfádról már levesznek,

Szent Szűz szívén pihen tested.

Bár pihennél mindig nálam,

Tiszta szívem templomában.
78.15
78.16
79.1
79.2.1
79.2.2

14. állomás

Már a szent test sírba téve

Újon metszett szirt ölébe,

Onnan kél fel harmadnapra,

Halált, pokolt letiporja.
Záróének

Uram, hiszek és remélek,

Én szerelmem, néked élek.

Szánom-bánom minden vétkem,

Légy az enyém egykor égben.
Áhítattal készülődjünk, testvérek,

Emlékére ama titkos estének,

Hol a piros borbul

Krisztus vére csordul

S lesz a kenyér áldozata testének.

Dicsőség a magasságban Istennek,

Jézus és a tanítványok így zengtek.

A húsvéti ének

Szállott fel az égnek,

Zengje velük buzgó szava mindennek
79.3.1
79.3.2
79.4.1
79.4.2
79.5.1

Isten szavát hallotta az emberség,

S áldozattal hódolt néki minden nép

Boldogok, mi hittünk,

Édes fiak lettünk

S áldozatunk maga lett az Istenség.

Mondá Jézus az utolsó szent estén:

,,Vérem e bor, ez a kenyér én testem''.

Hiszem, amit mondott,

Aki hisz, az boldog,

Hát még aki lakomáját élveztem!

Áldozatul felajánlta szent testét,

Emlékére apostolok ezt tették,
79.5.2
79.6.1
79.6.2
79.7.1
79.7.2

Így akarta: tesszük,

Drága testét vesszük,

Neked, Uram, áldozatunk megtessék.

Fogadd, Uram, kegyelemmel mívünket,

Hozzáadjuk a kenyérhez szívünket;

Alázatos hittel,

Áldozatul vedd el,

Odahajtjuk szent kebledre fejünket.

A mindenség ezer hangon egyet zeng:

Szent az Isten, szent az Isten, szent, szent, szent!

De a legszebb ének

Az Atya szívének

Szent Fiának áldozatja idelent.

80.1
80.2
80.3
80.4
80.5

E szín alatt itt a nagy jó,

Emberszívvel kívánható.

Égen, földön ami csak jó,

Mind csak ettől, ebből való.

Itt van Jézus fehér színben,

Mint melegség a napfényben,

Mint a tűz a forró szénben,

Mint erő a mágneskőben.

A vacsorán kézbe vette

A kenyeret s testté tette,

Vérré a bort megszentelte,

Ezt érettünk cselekedte.

És mondotta: ,,Ím vegyétek,

Az én testem, ezt egyétek.

Ti is ezt cselekedjétek,

Emlékemet őrizzétek.''

Vette aztán a poharat,

S papoknak lőn parancsolat:

Tartsák fenn a szent titkokat.

Így a Krisztus köztünk marad.

80.6
80.7
80.8
80.9
80.10

Azért most is igéjével,

Élünk Krisztus erejével,

Amint az Úr amaz éjjel.

Az ő teste igaz étel.

Azért rejti valóságát,

Rettenetes méltóságát,

Hogy mutassa nagy jóságát,

Édesgető buzgóságát.

Mert ha csak egy szolgájára

Nem nézhetnénk: angyalára,

Hogy nézhetnénk őmagára,

A vakító napvilágra!

Azért ámbár nem nézheted,

Sem száddal nem ízlelheted,

Kezeddel sem érintheted:

De igéje, elég neked.
Hidd el szavát Jézusodnak,

Ígéretét te Uradnak,

Így téssz nagy jót tenmagadnak,

Így léssz kedves Krisztusodnak.
81.1
81.2
81.3
81.4
81.5

Én nemzetem, zsidó népem,

Te ellened mit vétettem?

Tőled halált mért szenvedtem?

Immár felelj meg énnekem.

Én tégedet Egyiptomból

Kihoztalak nagy rabságból:

Te engemet én hazámból

Kivetél a szent városból.

Egyiptomból kimentedben

Nyílást tettem a tengerben:

Te mellemet megnyitottad,

Piros vérem kiontottad.

A pusztában itattalak,

És mannával tápláltalak:

Te epével itattál meg

És ecettel kínáltál meg.

Ellenséged én megvertem,

A Fáraót elvesztettem:

Te ostorral testem verted,

Talpig vérbe elkeverted.
81.6
81.7
81.8
81.9
81.10

Én téged nagy méltóságra

Emeltelek királyságra:

Te tövissel koronáztál,

Bársonyoddal megaláztál.

Én Kánaán dús földére

Bevittelek nagy bőségre:

Te Golgota zord hegyére

Vittél engem szenvedésre.

Én szőlőmbe ültettelek,

Szép esőkkel öntöztelek:

Jó gyümölcsöt nem termettél,

Latrok közé feszítettél.

Én nemzetem, zsidó népem,

Többet érted mit tehettem?

Te ellened mit vétettem?

Felelj immár meg énnekem.

De ne essél te kétségbe,

Bánd meg bűnöd, szállj szívedbe,

Könnyezz és térj Istenedhöz,

Hozzám, te Üdvözítődhöz.
82.1
82.2
82.3
82.4
82.5

Királyi zászló jár elől,

Keresztfa titka tündököl,

Melyen az élet halni szállt

S megtörte holta a halált.

Kegyetlen lándzsa verte át

Gonosz vasával oldalát.

S mely szennyet, vétket eltörölt:

Belőle víz és vér ömölt.

Az ősi jóslat itt betelt,

Mit a hű Dávid énekelt:

,,Az Úr, halljátok nemzetek!

Kereszten trónol köztetek.''

Rajtad tündöklik, drága fa,

Királyi vérnek bíbora.

Ó választott jeles faág,

Ki szent testét karoltad át!

Világ bűnének zálogát,

Ó boldog ág, te hordozád,

Az ellenség gonosz fejét

Megváltónk rajtad zúzta szét.
82.6
82.7
83.1.1
83.1.2
83.2.1

Ó kereszt, áldunk, szent remény,

A szenvedés ez ünnepén.

Kérünk, kegyelmet adj nekünk,

Add vétkünkért vezeklenünk.

Szentháromság, dicsérjenek,

Üdvösség kútja, mindenek.

Legyen győzelmünk, add meg ezt,

A diadalmas szent kereszt.

Mint a szarvas ér vizéhez,

Lelkem Hozzád, égi Lény,

Úgy sóhajt, úgy szomjaz, éhez,

Vajh elérlek egykor én?

Bús hívednek bánat árja

Éjjel-nappal étke lett,

Mert az álnok azt kiáltja,

El nem érlek Tégedet.

Rád gondolva, árva lelkem

Búbánatban ég, eped,

Nem dallhatván hálatelten

Templomodban éneked.
83.2.2
83.3.1
83.3.2
83.4.1
83.4.2

Üdvözít az Isten engem,

Bár ma Hermon hegy tövén

Száz örvény közt, förgetegben

Tenger kínnal küzdök én.

Napjaim mily jók valának

Hogy megálda engemet!

Hálám ott az üdv Urának

Éjjel-nappal zenghetett.

Kérve kérlek, óvj meg engem,

Itt se hagyj el, ó vigyázz!

Mért szorongat úgy az ellen,

Mért környékez ennyi gyász?

Csontjaimat porba ontják,

Összezúznak engemet!

S gúnykacagva egyre mondják,

Hol van a te Istened?!

Mért vagy oly bús, árva lelkem,

Mért szorongasz oly nagyon?

Bízzál édes Istenedben,

Lesz még víg dal ajkadon!

84.1
84.2
84.3
84.4
84.5

Krisztus feltámadott,

Üljük meg e napot

Szent örvendezésekkel,

Minden hívő ember

Alleluját zengjen.

Istennek dicsőség,

Imádja őt föld, ég,

S halált-rontó szent Fiát,

Bűneink váltságát,

Az ártatlan Bárányt.

Győzelmes Jézusunk,

Tündöklő szép napunk,

Világosítsd szívünket,

Erősítsen minket

Szent feltámadásod.

Jézusunk nagy Király,

A föld bármit kínál,

Tőled el nem tántorít,

Élő hittel kérünk,

Légy utunk, vezérünk.

Szentséges áldozat,

Élőket, holtakat

Megsegítő irgalom,

Feltámadás, élet,

Jézus, hála Néked!

84.6
85.1
85.2
85.3
85.4

Zengjék a nagy egek,

A boldog emberek,

Szent, szent, szent a Hatalmas,

Győzedelmes, Jóság,

Három-egy Valóság.

Örvendjetek angyalok!

Jézusunk feltámadott,

És a lelkünk meglelé

Ösvényét a menny felé:

Alleluja, Alleluja!

Dicsőítsük az Atyát,

Ki szent Fiát adta át:

Hogy a mennynek nyerje meg

A bűntépte lelkeket!

Alleluja, Alleluja!

Jó hírt hoz az Úr nekünk:

A sötétség már letűnt

S nincsen rajtunk hatalma,

Ha a lelkünk akarja:

Alleluja, Alleluja!

Hiszünk mint a gyermekek,

Kiknek szíve nem remeg

Végtelen csodád előtt.

Adj hitünknek új erőt!

Alleluja, Alleluja!
85.5
85.6
85.7
85.8
86.1

Bort és fehér kenyeret

Ajánlunk föl Teneked:

Fogadd véle, Istenünk,

Néked szentelt életünk;

Alleluja, Alleluja!

Szent vagy, szent vagy Jézusunk!

Kősírodhoz elfutunk

S angyaliddal teneked

Zengünk boldog éneket,

Alleluja, Alleluja!

Jézus Krisztus megjelent

Hófehéren idelent.

Áldott Istenünk neve,

Ki őt nékünk küldte le!

Alleluja, Alleluja!
Áldozásra

Jöjj szívünkbe szent kenyér,

Akit elménk fel nem ér:

Adj szívünknek új erőt,

Ha lankad a vég előtt!

Alleluja, Alleluja!

Dicsőség, szent áldás, tisztesség

A föltámadt Úrnak,

Húsvéti Báránynak

Dicsőség, szent áldás, tisztesség.
86.2
86.3
86.4
87.1
87.2

A halál és élet harcra szállt.

Meghalván az Élet

A halálon Úr lett.

A halál és élet harcra szállt.
Mit láttál, szent asszony, a sírnál?

Sírnak ürességét,

Krisztus dicsőségét.

Mit láttál, szent asszony, a sírnál?

Fényes nap! Úradta ékes nap!

Isten adta nékünk,

Azért örvendezzünk,

Fényes nap! Úradta ékes nap!

Föltámadt Krisztus e napon,

Alleluja! Hála légyen az Istennek.

Hogy minden ember vigadjon.

Alleluja! Hála légyen az Istennek.
87.3
4	87.4
87.5
87.6
87.7

Értünk halált ki szenvedett,

Alleluja! Hála légyen az Istennek.

S megváltott minden lelkeket.

Alleluja! Hála légyen az Istennek.

Mennek a szent nők sírjához,

Alleluja! Hála légyen az Istennek.

Kenetet visznek Krisztushoz.

Alleluja! Hála légyen az Istennek.

Fényes szép angyalt látnak ott,

Alleluja! Hála légyen az Istennek.
87.8
87.9
87.10
87.11
87.12

S hallanak boldog szózatot.

Alleluja! Hála légyen az Istennek.

Ti félénk asszony-emberek,

Alleluja! Hála légyen az Istennek.

Galileába menjetek.

Alleluja! Hála légyen az Istennek.

Tudják meg az apostolok,

Alleluja! Hála légyen az Istennek.

Hogy az Úr él s feltámadott.

Alleluja! Hála légyen az Istennek.
87.13
87.14
87.15
87.16
87.17

Megjelent ő szent Anyjának,

Alleluja! Hála légyen az Istennek.

Kesergő szent Magdolnának.

Alleluja! Hála légyen az Istennek.

Megjelent aztán Péternek,

Alleluja! Hála légyen az Istennek.

Megjelent majd a híveknek. Alleluja! Hála légyen az Istennek.

Húsvéti boldog lélekkel,

Alleluja! Hála légyen az Istennek.
87.18
87.19
87.20
88.1
88.2

Dícsérjük Istent énekkel.

Alleluja! Hála légyen az Istennek.

Dicsőség Szentháromságnak,

Alleluja! Hála légyen az Istennek.

Adjunk ma hálát Urunknak.

Alleluja! Hála légyen az Istennek.

Krisztus feltámadott!

Halljátok meg, asszonyok,

Kik kenetet hoztatok,

Többé már ne sírjatok!

Feltámadt Krisztus!

Krisztus feltámadott!

Új csodákat halljatok!

Péter, János fussatok!

Üres a sir, nincsen ott!

Feltámadt Krisztus!

88.3
88.4
89.1
89.2
89.3

Krisztus feltámadott!

Szűnjetek már, bánatok!

Ti is nyomán járjatok,

Feltámadást várjatok!

Feltámadt Krisztus!

Krisztus feltámadott!

Halál fején tapodott,

Égbe utat mutatott.

Tudom, hogy feltámadok!

Feltámadt Krisztus!

Krisztus, virágunk,

Szép termő águnk,

Feltámadt Krisztus! vigadjunk!

A bűnből mink is támadjunk!

Ki feküdt sírban,

Felkele vígan.

Feltámadt Krisztus! vigadjunk!

A bűnből mink is támadjunk!

Felkele fényünk,

Krisztus, reményünk!

Feltámadt Krisztus! vigadjunk!

A bűnből mink is támadjunk!
89.4
89.5
89.6
89.7
89.8

Jézus hogy felkelt,

Szentírás bételt.

Feltámadt Krisztus! vigadjunk!

A bűnből mink is támadjunk!

A pokol elhült,

Halál elrémült.

Feltámadt Krisztus! vigadjunk!

A bűnből mink is támadjunk!

Él Jézus nyilván,

A bűnt lebírván.

Feltámadt Krisztus! vigadjunk!

A bűnből mink is támadjunk!

Jézusnak éljünk,

Semmit ne féljünk!

Feltámadt Krisztus! vigadjunk!

A bűnből mink is támadjunk!
Úr Jézus nékünk

Nagy fényességünk.

Feltámadt Krisztus! vigadjunk!

A bűnből mink is támadjunk!
89.9
89.10
89.11
90.1
90.2

Boldogság véled

Földön az élet.

Feltámadt Krisztus! vigadjunk!

A bűnből mink is támadjunk!

Ha véled járunk,

Jó halált várunk.

Feltámadt Krisztus! vigadjunk!

A bűnből mink is támadjunk!

Dicsőség légyen

Istennek égben!

Feltámadt Krisztus! vigadjunk!

A bűnből mink is támadjunk!
. Örvendetes napunk támadt,

Jézus Krisztus mert feltámadt.

Örvendjünk, vigadjunk,

Vígan mind most mondjunk

Alle-, alleluját!
Szent asszonyok a kősírhoz

Visznek fűszert holt Krisztushoz,

Szívük elfogódott,

Uruk hogy ott nem volt.

Alle-, alleluját!
90.3
90.4
90.5
91.1
91.2

Fájdalmuk nagy örömre vált,

fényes angyal eléjök állt:

Jézusról hirdeti,

Hogy sír már nem fedi.

Alle-, alleluja!

Urunkat ha látni vágytok

Ti és a hű tanítványok,

Galileában vár,

Feltámadt, nincs itt már!

Alle-, alleluja!

Jézust hogy ők megtalálták,

Szavait is meghallották:

Hívek, ne féljetek,

Békesség véletek!

Alle-, alleluja!
Szent asszonyok jókor reggel

Fűszerekkel, kenetekkel

A szent sírhoz elmentek.

Nyitva volt a sír kapuja,

,,Feltámadott, Alleluja,

Mondjátok meg Péternek!''
A Krisztus feltámadását,

Elő testben itt járását

Sokan bizonyították,

Akik maguk szemmel látták,

Nemcsak mástól úgy hallották,

Életükkel vallották.
91.3
92.1
92.2
92.3
92.4
A kereszten megtöretett,

Mégis fölé emeltetett,

Feltámadván, mindennek.

Mi is véle feltámadjunk,

S mindörökké megmaradjunk

Kegyelmében Istennek.

Szent Magdolna elmene ama reggel sírva,

S az Úr Jézust nem lelé a kinyílott sírban.

Erre, arra sírva jár, nincsen nyugovása:

Elvesztette Jézusát, nincs vigasztalása.

,,Hol lelem föl Jézusom, akit elvesztettem?

Merre menjek, én szegény, keserűségemben?

Erdőkön és hegyeken kiáltozom érted,

Halmokon és völgyeken csak tégedet kérdlek.
92.5
92.6
92.7
92.8
92.9

Tengerekre indulok, örvényekre szállok,

Tenger mélye mit nekem, ha nyomodban járok!

Újra a szent városon, mindig egy a jártom:

Jézus, Jézus merre vagy? szüntelen kiáltom.

Merre láttad őt, felelj, fényes nap az égen?

Te tudod tán, merre jár az én fényességem.

Három-király csillaga, mutass nékem utat,

Mert amíg fel nem lelem, szívem meg nem nyughat.

Volna bár a vállamon szárnyam, mint a sasnak,

Édes Jézus, utánad szállnék a magasnak.
92.10
92.11
92.12
92.13
92.14

Levették a keresztről, eltemették sírba,

Ah, de üres már a sír, elgördült a szikla.

Mégis újra visszahív sírjához a lélek,

Hátha mégis visszajő? Oda visszatérek.

S míg a kertészt keresem s ,,Uram hol van?'' kérdem:

ő megszólít: ,,Mária!'' S megroskad a térdem.

Ó háromszor boldog én! Uram megismertem.

Mennyei szent szeretet elárasztja lelkem.

Jézust látni szüntelen: semmi sincs ily édes,

Nincs boldogság fogható lelkem öröméhez.

92.15
93.1.1
93.1.2
93.2.1
93.2.2

Hogyha enyém Jézusom, enyém lesz az élet.

Engedj Uram, örökké egyesülni véled!

Megjelentünk hajlékodban

Áldozatra, jó Atyánk,

Letérdelünk áhítattal

Oltárodnak zsámolyán:

Hogy dícsérjük Egyszülötted,

Aki hozzád égbe szállt,

Magasztaljuk és imádjuk

A mennyei szent Királyt.

Dícsérjük az Isten-embert,

Aki földről mennybe ment,

Támasz nélkül el nem hagyta

Tanítványit idelent.

Alapítá szent Egyházát,

Vezetőnknek rendelé,

ő vezérel biztos kézzel

Bennünket az ég felé.

93.3.1
93.3.2
93.4.1
93.4.2
93.5.1

Három évig tanítónk volt

Az isteni Szeretet,

Szóval, tettel, imádsággal

Oktatott és vezetett.

Nagy művének végeztével

Földről égbe költözött,

Diadalmas fényességgel

Dicsőségbe öltözött.

Hisszük, amit Isten hirdet

Szent Egyháza szavával,

És hogy egykor együtt élünk

Mennyországban fiával.

Ki hajlékot készíteni

Ment előre mennyekbe,

S az utolsó ítéletkor

Örök létbe vezet be.

Bemutatjuk alázattal

A bort és a kenyeret,

Legyen kedves ajándékunk,

Égi Atyánk, teneked.
93.5.2
93.6.1
93.6.2
93.7.1
93.7.2

Szálljon imánk bizalommal

Üdvözítőnk nyomdokán,

Hol megváltó Fia mellett

Ül az Atya trónusán.

Szegény bűnös ajándékát

Jézus veszi kezébe,

Úgy terjeszti alázattal

Az Úristen elébe.

Véghetetlen érdeméből

Szentség lesz az áldozat,

Szent malasztja hatalmával

Mennyországba befogad.

Szent az Isten, magasztaljuk

S áldjuk egyre szent Fiát,

Aki nékünk megnyitotta

Mennyországnak kapuját.

Minden áldás és dícséret

Téged illet, Mesterünk,

Légy vezérünk, légy jutalmunk,

Melyet egykor elnyerünk.

94.1
94.2
94.3
94.4
94.5

Galileai férfiak,

Mért néztek az égbe?

Mért hogy forró könny fakad,

Bús könny, férfiak szemébe?

Jézus Krisztus visszajön!

Jézus Krisztus él!

Galileai férfiak,

Mért hogy tétlen álltok?

Vár a Kelet és Nyugat,

Vár, vár: Krisztus bízta rátok.

Hirdessétek mindenütt:

Jézus Krisztus él!

Galileai férfiak,

Föl a küzdőtérre!

Minden népek szomjasak

Krisztus élő kútfejére.

Választottak, bennetek

Jézus Krisztus él!

Galileai férfiak,

Milyen jelre vártok?

ő tinéktek lángot ad:

Égből küldi Lelkét rátok,

Várjatok csak tíz napig!

Jézus Krisztus él!

Galileai férfiak,

Mért hogy sírva néztek?

Jézus Krisztus itt marad,

Úgy mint megigérte néktek!

Világvégig véletek

Jézus Krisztus él!
94.6
95.1
95.2
95.3
95.4

Galileai férfiak,

Ha majd jön az óra:

Élőket és holtakat

Krisztus hív majd számadóra.

A nagy Bíró visszajön,

Jézus Krisztus él!

Krisztus a mennybe fölmene,

Alleluja, alleluja!

Egeknek élő Istene.

Alle-, alleluja!

Fölnéztek az apostolok,

Alleluja, alleluja!

És zengtek fényes angyalok:

Alle-, alleluja!

,,Mit álltok itt, ti férfiak?

Alleluja, alleluja!

Miért e néma bámulat?''

Alle-, alleluja!

Ki most az égbe szálla fel,

Alleluja, alleluja!

Egykor mint bíró így jön el!

Alle-, alleluja!
95.5
95.6
95.7
95.8
96.1

Rabokat oldoz karja el,

Alleluja, alleluja!

S viszi az égi honba fel.

Alle-, alleluja!

Nékünk is utat így csinál,

Alleluja, alleluja!

Amint a nyíló égbe száll.

Alle-, alleluja!

Galileai férfiak!

Alleluja, alleluja!

Ujjongjon hát az áhítat!

Alle-, alleluja!

Örüljünk mink is most velük,

Alleluja, alleluja!

És zengjük boldog énekük:

Alle-, alleluja!
Krisztus mennybe fölmene,

Hogy nekünk helyt szerzene.

Ül Atyjának jobb felől,

Mindeneknek ura lőn.

Kapuját a mennynek

Szélesre tárta Emberi nemnek.
96.2
96.3
96.4
96.5
96.6
Krisztus meghalt bűnünkért,

Föltámadott lelkünkért,

Megjelenék Péternek

És az ötszáz híveknek.

Kapuját a mennynek

Szélesre tárta

Emberi nemnek.
Negyven napig köztük járt,

Lassan vette búcsúját,

Vigasztalta szívüket,

Tanítván a híveket.

Kapuját a mennynek

Szélesre tárta

Emberi nemnek.
Szólott nékik eképen:

,,Én felmegyek az égbe,

Én Atyámhoz felmégyek,

Ki Atyátok tinéktek.''

Kapuját a mennynek

Szélesre tárta

Emberi nemnek.
,,S elküldöm Szentlelkemet,

Megvigasztal titeket,

És mindenre megtanít,

Mit magában rejt a hit.''

Kapuját a mennynek

Szélesre tárta

Emberi nemnek.
,,ő tinéktek ád erőt,

Hogy majd minden nép előtt

Bizonyságot tegyetek

Rólam, ki most elmegyek.''

Kapuját a mennynek

Szélesre tárta

Emberi nemnek.

96.7
96.8
97.1
97.2
97.3
Már királyi székében

Uralkodik az égben,

De velünk van szerelme

És hathatós kegyelme.

Kapuját a mennynek

Szélesre tárta

Emberi nemnek.
Közbenjáró Krisztusunk,

Szerelmes jó Pásztorunk!

Szentlelkedet add nekünk,

Hogy szüntelen dícsérjünk!

Kapuját a mennynek

Szélesre tárta

Emberi nemnek.

Jöjj, Szentlélek Istenünk,

Add a mennyből érzenünk

Fényességed sugarát.

Jöjj el, jöjj el,

Jöjj el, jöjj el,

Jöjj Szentlélek Istenünk.

Jöjj, szegények atyja te,

Bőkezűség Istene,

Lelkünk fénye hassa át.

Jöjj el, jöjj el,

Jöjj el, jöjj el, Jöjj Szentlélek Istenünk.

Édességes vigaszunk,

Drága vendég, szomjazunk,

Édes lélekújulás!

Jöjj el, jöjj el,

Jöjj el, jöjj el,

Jöjj Szentlélek Istenünk.
97.4
97.5
97.6
97.7
97.8

Fáradottnak könnyülés,

Tikkadónak enyhülés,

Sírónak vigasztalás.

Jöjj el, jöjj el,

Jöjj el, jöjj el,

Jöjj Szentlélek Istenünk.

Boldogságos, tiszta fény

Szállj meg szívünk rejtekén,

Híveidnek napja légy!

Jöjj el, jöjj el,

Jöjj el, jöjj el,

Jöjj Szentlélek Istenünk.

Ihleted ha fényt nem ad,

Emberszívben ellohad

Minden érő, minden ép.

Jöjj el, jöjj el,

Jöjj el, jöjj el,

Jöjj Szentlélek Istenünk.

Mosd meg, ami szennyezett,

Asszúságra hints vizet,

Orvosold a sebhelyet.

Jöjj el, jöjj el,

Jöjj el, jöjj el,

Jöjj Szentlélek Istenünk.

Simogasd a darabost,

Fölmelengesd a fagyost,

Útra vidd, ki tévelyeg.

Jöjj el, jöjj el,

Jöjj el, jöjj el,

Jöjj Szentlélek Istenünk.
97.9
97.10
98.1.1
98.1.2
98.2.1

Add, vegyék el híveid,

Kik hitük beléd vetik,

Hétszeres kegyelmedet.

Jöjj el, jöjj el,

Jöjj el, jöjj el,

Jöjj Szentlélek Istenünk.

Jámbornak jutalmazást,

Engedj boldog kimúlást,

Mindörökké mennyeket.

Jöjj el, jöjj el,

Jöjj el, jöjj el,

Jöjj Szentlélek Istenünk.

Szállj szívünkbe, nagy Isten,

Lélekadó Lélek!

Úgy lépjünk az oltárhoz,

A szívünkben véled.

Úgy szálljon fel énekünk

Áldozati füstje

Ahhoz, aki vígaszul

A Szentlelket küldte.

Dicsőség az Istennek

Magasságos mennyben.

Békességet lásson itt

Minden igaz ember,
98.2.2
98.3.1
98.3.2
98.4.1
98.4.2

Akiben a szeretet,

A Szentlélek, ébren,

S jó akarat vezeti

Cselekedetében.

Apostolok pünkösd nap

Összebújtak, félvén.

Zúgás kelt a magasból,

Mint a sebes szélvész.

Betöltötte házukat,

Tüzes nyelvek szálltak,

És a gyenge félőkből

Harcos hősök váltak.

Hiszem, vallom boldogan,

Amit mond az Isten,

Amit Krisztus elém ád

Egyházában hinnem.

Hitemet a Szentlélek

Ajándéka szítja.

Mennybe szegény lelkemnek

Hitem legyen hídja.

98.5.1
98.5.2
98.6.1
98.6.2
99.1

Ami legszebb, legnagyobb

Földön és az égen:

Krisztus testét ajánljuk

Áldozatunkképen.

Szívemet is, szegénykét,

Fölajánlom rája,

Tegye széppé, tüzessé

A Szentlélek lángja.

Szent, szent, szent, az Úristen, Atya, Fiú, Lélek!

Ezt harsogja kórusa

A nagy mindenségnek.

A Szentlélek Úristen

Sóhajtozván bennünk

Mondhatatlan szavakkal,

Ezt sóhajtja lelkünk.

Ó alkotó Lélek, jövel

És szívünk, lelkünk töltsed el.

Te alkotád a szíveket,

Hozd nékik bő kegyelmedet.
99.2
99.3
99.4
99.5
99.6

Kit úgy hívunk: Vigasztaló,

Kit ád nekünk az Alkotó,

Te élő forrás, égi láng,

Szent kenet égből, szállj le ránk.

Te hét ajándok kútfeje,

Atyánk kegyelmes jobbkeze,

Az Úr erős igérete,

Sugalmas ajkak ihlete.

Gyújtsd meg szemünknek fényedet,

És szállj szívünkbe, Szeretet!

Ha testünk gyarló, s lankadunk, Légy mindig éber gyámolunk.

Űzd messze tőlünk ellenünk,

Szent békességed add nekünk,

Te járj, vezér, utunk előtt,

Veszélytől védjen szent erőd.

Add, ismerjük meg az Atyát

Teáltalad és egy Fiát,

És kettejüknek Lelke, Te,

Örökre légy lelkünk hite.
100.1
100.2
100.3
100.4
100.5
Ó Szentlélek Úristenünk,

Szállj szívünkbe, esedezünk.

Árassza el szent kegyed

S malasztod a lelkeket.

Árassza el szent kegyed

S malasztod a lelkeket.
A mennyekből téged nyertünk,

Hogy vigasztald sebzett lelkünk.

Engedd neved áldanunk,

Lángunk, kútunk, balzsamunk.

Engedd neved áldanunk,

Lángunk, kútunk, balzsamunk.
Kit javadért folyton áldunk,

Mint ujját az Úr jobbjának,

Atya küldte nagy javunk,

Zengő ajkon szép szavunk.

Atya küldte nagy javunk,

Zengő ajkon szép szavunk.
Szeretettel töltsd szívünket,

Lobbantsd fényre érzékünket,

Hogy a testi vágy ellen

Segítséged vértezzen.

Hogy a testi vágy ellen

Segítséged vértezzen.
Teáltalad higgyük, engedd,

Az Úristent, ki teremtett,

S Fiát, ki meghalt értünk,

És téged, míg tart éltünk.

S Fiát, ki meghalt értünk,

És téged, míg tart éltünk.

100.6
101.1
101.2
101.3
101.4
Légyen hála az Atyának,

S föltámadott szent Fiának,

S a Szentlélekistennek,

Ki élete mindennek.

S a Szentlélekistennek,

Ki élete mindennek.
Szállj ránk, életadó Lélek,

Szállj le, igaz Bölcsesség!

Szívem veled elteljék.

Botló léptem előtt gyúlj Múlhatatlan fényesség.

Háznépedre jer le,

Bölcsesség Lelke!
Szállj ránk, életadó Lélek,

Szállj le közénk, Értelem!

Add a hitet értenem.

Engedd Anyaszentegyházad

Érverését érzenem.

Háznépedre jer le,

Értelem Lelke!
Szállj ránk, életadó Lélek,

Jótanácsnak Szentlelke!

Égesd be a lelkekbe:

Isten akaratán járjunk,

Ez az élet értelme.

Háznépedre jer le,

Jótanács Lelke!
Szállj ránk, életadó Lélek,

Áraszd reánk szent Erőd,

Járj át csontot és velőt,

Végig állhatatossággal

Acélozd a küzködőt.

Háznépedre jel le,

Erősség Lelke!
101.5
101.6
101.7
102.1
102.2
Szállj ránk, életadó Lélek,

Ó Tudomány, ihless meg!

Egy tudományt ismerjek,

Egyet, azt, ami szükséges:

Igazságát Istennek.

Háznépedre jer le,

Tudomány Lelke!
Szállj ránk, életadó Lélek,

Jámborságnak Lelke, jöjj,

Keneteddel megjelölj.

Járj át egyszerűségeddel,

Alakíts át legbelöl.

Háznépedre jer le,

Jámborság Lelke!
Szállj ránk, életadó Lélek,

Üdvös Istenfélelem.

Tedd imává életem.

Szent, szent,szent az örök Isten S aki övé: szent legyen! Igaznépedre jer le,

Áhitat Lelke!

Szentlélek Isten, szállj reánk,

Elmét derítő tiszta láng,

Öntsd lelkeinkbe, melyeket

Megszenteltél, kegyelmedet.

Kit Isten, mint vigasztalót

Nekünk ajándokul adott,

Minden javak bő kútfeje,

Lelkünk világa s élete.
102.3
102.4
102.5
102.6
102.7

Te hét ajándok Istene,

Az Úr hatalmas jobbkeze,

Te, kit nekünk ígért Atya,

Nyelvünk kenetdús szózata.

Érzékeinkre fényt deríts,

Kebelt erényre fölhevíts,

Testünk erőtlenségeit

Védjék magas kegyelmeid.

Kísértetekben el ne hagyj,

Szívünkbe békességet adj,

Légy utainkban fővezér,

Ne érje népedet veszély.

Ó adjad ismernünk Atyát,

És egyszülötte szent Fiát,

S téged, ki tőlük származol,

Valljon, mi ég- s földön honol.

Legyen dicsőség, ó Atyánk,

Neked, s kitől megváltatánk,

Fiadnak, a Vígasztalót

Áldván veled, mint egy valót.
103.1
103.2
103.3
103.4
103.5

Téged kérünk, Atyaisten,

Segíts, bennünk erő nincsen!

Küldj Szentlelket, ki bennünket

Vígasztaljon, ébresszen!

Bús éltünkben ellankadtunk,

Megtörődtünk, elfáradtunk.

Jöjj el, keltő kedves szellő,

Újíts, kik elbágyadtunk.

Apostolok bölcs mestere,

Mártíroknak nagy ereje!

Ó Szentlélek, míg itt élek,

Segíts, taníts mindenre!

Eső nélkül föld is szárad,

Szívem is úgy sorvad, bágyad,

Ha felülről, Szentlélektől,

Kegyelem rá nem árad.

Lélek nélkül test nem élhet,

Lelket így öl meg a vétek,

Hogyha távol malasztjával

Az éltető Szentlélek.
103.6
103.7
103.8
103.9
104.1

Testnek gonosz kívánsága,

Világ, ördög csalárdsága

Mind elborít, jöjj hát, segíts,

Árva lelkem istápja.

Jöjj el égi fényességgel,

Boldogságra elvezérelj!

Én Istenem, én szerelmem,

Temagadhoz felemelj!

Ó mily könnyű, vidám, boldog

Lészen földön minden dolgod,

Ha kegyelmét, szent szerelmét

Tiszta szívben megtartod.

Örülj lelkem, Istent áldjad,

És szent nevét magasztaljad.

őt kövessed, őt szeressed,

őt dicsérjed, imádjad!

Kiben élünk,mozgunk s vagyunk,

Ó teljes Szentháromság!

Minden kincsünk és jutalmunk, Véghetetlen nagy jóság!

Add nekünk békédet,

Árassz ránk bőséget, Lelkünknek üdvösséget.
104.2
105.1.1
105.1.2
105.2.1
105.2.2
Dicsőség a szent Atyának,

Ki semmiből teremtett,

Dicsőség ő egy Fiának,

Ki vérével megmentett,

Kettőtől származó

Szentlélek Istennek,

Háromságban Egységnek.

Szentháromságnak életem, halálom,

S testemmel együtt lelkemet ajánlom.

Tégedet imádlak,

Mindörökkön áldlak:

Oszthatatlan Istenség,

Háromságban egy Fölség.

Méltó dícséret

légyen az Atyának,

Kit vall a föld és

vall az ég urának.

Szüntelen dícsérünk,

Érted ég mi szívünk:

Oszthatatlan Istenség,

Háromságban egy Fölség.
105.3.1
105.3.2
105.4.1
105.4.2
105.5.1

Az Istenember

áldassék mitőlünk,

Akinek hulló

vére által élünk,

Mert csak érte juttat

Testi, lelki jókat,

Oszthatatlan Istenség,

Háromságban egy Fölség.

Szentlélek Úrnak

zengjük víg dalunkat,

Hozzá emelvén

szívünket, szavunkat.

Adja bő kegyelmét,

Lángoló szerelmét,

Oszthatatlan Istenség,

Háromságban egy Fölség.

Az Atyaistent

s Fiút egyetemben

S Szentlelket áldom

teljes életemben.

105.5.2
106.1
106.2
106.3
106.4

Döghalált, éhséget,

Űzz el, ellenséget,

Oszthatatlan Istenség,

Háromságban egy Fölség.

Ó ki ez oltáron

kenyér színe alatt,

A tiszta ostyának fehérsége alatt, Fölséges Úristen,

el vagy rejtezkedve

Csodálatosképen!

Testi szemeimmel

noha nem láthatlak,

De mindazonáltal igazán imádlak, Téged Teremtőmnek Istenemnek vallak, Dícsérlek és áldlak.

E csodát az Írás

sokképen mutatja,

Ezt Melkizedeknek jelzi áldozatja, Ötezer embernek osztott kenyerekben

Jézus elénk adja.
Ezt az áldott testet,

melyet itt imádunk,

Ezt az áldott szent vért, melynek térdet hajtunk,

Te szavadra, Jézus, erős hittel valljuk , Könyörülj meg rajtunk!
106.5
106.6
107.1
107.2
107.3

Drága sebeidbe

vétkeimet rejtem,

Harmatozó véred mossa meg a lelkem: Ez a szent áldozat, mit most felajánlunk, Fehérre mos engem.

Bűnös Magdolnával

lábadhoz borulok, Emlékezzél rólam, latorral kiáltok. Könyörülj meg rajtam! Dáviddal így dallok,

Szent, szent, szentnek vallak!

Dícsérd Sion Üdvözítőd,

Jó pásztorod, hű segítőd,

Áldja hangos éneked.

Himnuszt mondj

egész szíveddel,

Szóddal úgy sem érheted el,

Méltón nem dícsérheted.

Nagy dologról szól az ének:

Élet élő kútfejének,

A Kenyérnek hódolunk.
107.4
107.5
107.6
107.7
107.8

Estelén a búcsútornak,

A tizenkét apostolnak

Mit kiosztott Krisztusunk.

Hangosan hát fönnesengjen,

Ujjongjon és égre csengjen

Zengő lelkünk hangja ma.

Mert mit ajkunk

most magasztal:

Amaz ünnep, amaz asztal,

Amaz első lakoma.

Ott új Húsvét napja támadt,

Új kötése új királynak,

Régi Húsvét bételett.

Új világtól fut az óság,

Árnyat oszlat új valóság,

Fényesség űz éjfelet.
107.9
107.10
107.11
107.12
107.13

S amit ott tett önkezével:

Emlékére nyílt igével

Hagyta Krisztus végzenünk.

Szent igéktől megoktatva

Üdvösséges áldozatra

Kenyeret s bort szentelünk.

Ágazatja szent hitünknek:

Testté-vérré lényegülnek,

Bor s kenyér mi volt előbb.

Régi rend itt újnak enged,

Szárnya lankad észnek, szemnek,

Élő hitből végy erőt.

Színében bor és kenyérnek

(Jel csak ez, de más a lényeg!)

Drága nagy jók rejlenek.
107.14
107.15
107.16
107.17
107.18

Vér bár a bor, test az étel,

Egy is Krisztus, semmi kétely!

Két szín őt nem osztja meg.

Aki veszi, meg nem osztja,

Meg nem töri, nem szakasztja,

Mindenek épen veszik.

Veszi egy és ezrek vészik,

S mind egyenlőn kapja részit,

Mégis: nem fogyatkozik.

Veszi jó és veszi vétkes,

Ám gyümölcse vajmi kétes:

Élet vagy elkárhozás.

Rossznak átok, üdv a jóknak;

Lásd az együtt áldozóknak

Végük milyen szörnyű más!
108.1.1
108.1.2
108.2.1
108.2.2
108.3.1

Mondj éneket, zengő nyelvem,

Szentséges Úr testének,

Adj hálákat, buzgó lelkem,

Drágalátos vérének.

Töredelmes buzgó szívvel

Hajtsd meg néki térdedet,

Mint Uradnak, Istenednek,

Mondj neki szép éneket.

Vajha, édes jó Jézusom,

Oly érdemes lehetnék,

Hogy tenéked, én Krisztusom,

Méltán énekelhetnék.

De jól érzem vétkeimet,

S tőled értük rettegek,

Mert a világ, test és ördög

Szüntelenül gyötrenek.

Ó megváltó jó Jézusom,

Mennyei szent orvosom,

Téged féllek, de remélek

Benned, kegyes Krisztusom,
108.3.2
108.4.1
108.4.2
109.1
109.2

Hogy befogadsz kegyelmedbe,

Hisz nem az igazakért

Jöttél hozzánk e Szentségbe,

Hanem a bűnösökért.

Alázatos, megtört szívvel

Térdem néked meghajtom,

Jelenléted ez oltáron

Igaz hittel megvallom.

Drága tested, piros véred

E színekben imádom,

Élő igaz Istenséged

Szüntelen magasztalom.

Áldjad ember e nagy Jódat,

Kenyérszínben Megváltódat,

Itt jelen van szent testével édes Jézus,

Jelen vagyon szent vérével áldott Jézus.

Itt az Isten gazdagsága,

Bűnös lelkek nagy váltsága,

Minden jónak nagy bősége édes Jézus,

Gyarló szívek erőssége

áldott Jézus

109.3
109.4
109.5
109.6
109.7

Itt az égnek megnyitója,

Kegyelemnek meghozója,

Egész világ drága díja

édes Jézus,

Az Istennek örök Fia

áldott Jézus.

Itt lelkünknek orvoslója,

Bús szívünknek vidítója,

Elrejtezett kenyérszínben

édes Jézus,

Az oltári nagy Szentségben áldott Jézus.

Ember, higgy az Úr szavának,

Csalhatatlan mondásának,

Teste étel, azt tanítja

édes Jézus,

Vére ital, bizonyítja

áldott Jézus.

Nem emléke szent testének,

Nem csak jele szent vérének,

Igaz teste ez, úgy mondá

édes Jézus,

És vérének nyilván vallá áldott Jézus.

Itt van tehát istensége,

S evvel együtt embersége,

Kérésünket meghallgatja

édes Jézus,

És bűnünket megbocsájtja áldott Jézus.
109.8
110.1.1
110.1.2
110.2.1
110.2.2

Kérjük, adja ránk áldását,

Irgalmának kútforrását,

Legyen velünk a végórán

édes Jézus,

S üdvözítsen holtunk után áldott Jézus.

Áldunk téged,

ó angyali kenyér,

Váltságunkért adatott

drága bér.

Szent vagy, szent vagy,

szent vagy,

Te mindennél szentebb vagy!

Légy áldott e szentségben,

Rejtve kenyér színében.

Kérünk téged,

irgalmas nagy Isten,

Áldj meg minket

s hallgass meg kegyesen.

Szent vagy, szent vagy,

szent vagy,

Te mindennél szentebb vagy!

Légy áldott e szentségben,

Rejtve kenyér színében.
111.1.1
111.1.2
111.2.1
111.2.2
111.3.1

Csodákkal tündöklő

Isteni nagy erő,

Hatalmad elnyomja értelmemet.

De hitem szent fénye,

Szerelmed törvénye,

Megvilágosítja én elmémet.

Oltáriszentségre,

Mennyei kenyérre

Függesztem én szemeimet,

ővele táplálom én lelkemet.

A tengert megnyitod,

Két részre oszlatod

Egy kisded vesszőcske csapására.

Égen is a napot

Útján megállítod
Józsue szolgádnak

egy szavára.

Pusztában népednek

Mannát adsz ételnek,

Teste, lelke nagy javára,

Kinyújtva kezedet

nagy csodákra.

Itt nagyobb csodával,

Mennyei mannával,

Testeddel tartod jól

árva lelkünk.

Józsue napjának

Parancsolj útjának,
111.3.2
112.1
112.2
112.3
112.4
Mózesnek vesszejét

adjad nekünk.

Hogy utat lelhessünk

És bátran küzdhessünk,

A Szent Földre légy vezérünk,

Hogy hozzád juthassunk,

szent Istenünk.

Ez nagy szentség valóban,

Ezt imádjuk legjobban,

Melyet Jézus nekünk hagyott

Testamentomban.

Jelen van itt test és vér,

Minden kinccsel ez felér,

Ha elhagyjuk vétkeinket

Minden jót ígér.

Állj mellettünk, nagy Isten,

Titkos kenyér színében,

Légy irgalmas és meghallgass

Minden ínségben.

Háborútól oltalmazz,

Híveidnek irgalmazz,

Betegséget, éhínséget

Tőlünk távoztass.
112.5
112.6
113.1
114.1
114.2

Tebenned van reményünk,

Életünk és épségünk.

Egyedül csak Téged kérünk,

Légy segítségünk.

Add, hogy készen lehessünk,

Boldog halált érhessünk,

E világból ha kiszólítsz,

Véled lehessünk

Édes Jézus, neked élek.

Édes Jézus, neked halok,

Életemben, halálomban,

Édes Jézus, tied vagyok.

Égből szállott szent kenyér,

Értünk ontott drága vér:

Hittel áldunk és imádunk,

Bár az elme föl nem ér.

Véghetetlen Istenség,

Szerető nagy kegyesség!

Az oltáron velünk áldjon

Tégedet a föld s az ég.
114.3
114.4
114.5
114.6
115.1

Ó mennyei seregek!

Velünk egyesüljetek:

Tiszta lelkek, az Istennek

Irgalmáról zengjetek.

Nap, hold s fényes csillagok

Imádságra gyúljatok:

Hitünk fénye őt dícsérje,

Kit ragyogva áldotok.

Legyen egy szív, egy lélek

Azokban, kik dícsérnek.

Ó nagy Isten! e szentségben

Nyerjék meg, mit remélnek.

Reménységünk csak te vagy,

Jézus, kérünk, el ne hagyj:

Légy vezérünk, s hogy célt érjünk,

Országodba befogadj.
Hadd lankadjak és olvadjak

Éretted, én szerelmem!

Leborulván imádjalak,

Testige, én Istenem!

Itt vagy kenyérszínben,

Igaz Isten s vérben,

És mennyei jegyesem!
115.2.1
115.2.2
115.3
115.4.1
115.4.2

Nincs oly elme, hogy értelme

E titkot felfoghassa,

Elrejtve sincs más ily nagy kincs,

Hogy ember ne láthassa.

De én mégis látlak,

Hitemmel imádlak,

Istenemnek megvallak
Bűnös lélek, már nem félek,

Értem vagyon ily nagy bér;

Szent karokért s angyalokért

Nem lett Isten test és vér.

Lelkem belőle él,

Különb mindezeknél,

Kegyelmet csak innen kér.

Szánom, bánom és fájlalom

Azért én vétkeimet,

Tisztán gyóntam és megmondtam

őszintén bűneimet,

Bár nem vagyok méltó,

De elég egy kis szó:

Hajlékomba jöjj, nagy Jó!

116.1
116.2
116.3
116.4
116.5

Imádlak, nagy Istenség,

Test s vér, titkos

mély Szentség, Leborulva.

Itt van Isten s emberség,

Véghetetlen nagy Fölség

Föláldozva

Üdvözlégy, te szent manna!

Ennél többet ki adna?

Nincs mód benne.

Ez az égi nagy Jóság,

A teljes Szentháromság

Nagy kegyelme.

Szent testével így táplál,

Hogy ne ártson a halál!

Mily kegyesség!

Szent vérével harmatoz,

Így szelídít magához

Ez Istenség.

Szállj le hozzám, szent kenyér,

Jöjj, ártatlan drága Vér,

Szánd lelkemet!

Bár hajlékom nem méltó,

Elég Tőled csak egy szó,

Vedd szívemet.

Soha többé nem vétek,

Jézusom, már megtérek,

Légy kegyelmes!

Ne tekintsed rútságát,

Vétkeimnek vakságát,

Ó meg ne vess!
116.6
117.1.1
117.1.2
117.2.1
117.2.2

Neked élek és halok,

Végig véled maradok,

Ó Jézusom!

Verem buzgón mellemet,

Szánom-bánom vétkemet

Én Krisztusom.

Istenség mélysége,

lelkek édessége

Elrejtezve itt vagyon.

Drága lelki ízzel,

mennyei szent mézzel

Bővelkedik ez nagyon.

Minden teremtett lélek, földön és a föld felett,

Buzgó szívvel imádjon.

Áron zöld vesszőjét, csudáknak szerzőjét

Ez magában foglalja.

Itt száraz fa zöldül, s annak szíve zsendül,

Ki igazán imádja.

Az Úr Jézus hatalmát, hozzánk való irgalmát

Ember itt feltalálja.
117.3.1
117.3.2
117.4.1
117.4.
118.1

Nagy Szentség áldassál, felmagasztaltassál,

Minden jóval tölt edény,

E kisded kenyérben és a bor színében

Tisztán tündöklő napfény,

A halandó embernek, elbágyadott szíveknek

Üdvösségre nagy remény.

Jöjjetek angyalok, mennyei szent karok

Imádni e Szentséget.

Üdvösség záloga, Jézus van itt maga,

őt szívből dícsérjétek.

Mi is térdre lehullva, földig porba borulva

Áldjuk a nagy Felséget.

Krisztus teste és szent vére,

Angyaloknak étele,

Elevenen van itt jelen

A kenyér és bor színben.

Boruljunk le és rettegve

Imádjuk e Fölséget,

Az Oltáriszentséget.
118.2
118.3
118.4
118.5
118.6
Bár e csodát, hitünk titkát,

Elménk fel nem foghatja;

De biztosít az igaz hit,

Melyre Jézus taníta.

Boruljunk le és rettegve

Imádjuk e Fölséget,

Az Oltáriszentségét.
A keresztfán haldokolván

Rejlett csak az Istenség;

Itt elrejtve és elfedve

Istenség és emberség.

Boruljunk le és rettegve

Imádjuk e Fölséget,

Az Oltáriszentséget.
Orvosságát, tisztulását

Lelkünk itt feltalálja;

E nagy Szentség az üdvösség

Bőséges kútforrása.

Boruljunk le és rettegve

Imádjuk e Fölséget,

Az Oltáriszentséget.
Szelíd Bárány! a keresztfán

Áldozatunk te lettél;

És ezáltal szent Atyáddal

Nekünk békét szereztél. Boruljunk le és rettegve

Imádjuk e Fölséget,

Az Oltáriszentséget.
Jézus vére, lelkünk bére,

Az oltáron már nem hull;

A keresztfa áldozatja

Itten mégis megújul.

Boruljunk le és rettegve

Imádjuk e Fölséget,

Az Oltáriszentséget.
119.1
119.2
119.3
119.4
119.5
Leborulva áldlak,

láthatatlan Istenség,

Kenyér és borszínben elrejtezett emberség,

Noha itt nem láthat,

meg nem tapasztalhat

Az emberi gyengeség.
Isteni erődet

elrejtéd a keresztfán,

Testi gyarlóságnak homályával takarván.

Itt emberi tested

előlünk elrejted,

Színek alatt titkolván.
Noha szent Tamással

sebed helyét nem látom,

Uram, igaz hittel

jelenléted megvallom.

E vallásban tarts meg,

szent színedet add meg

Égben egykor meglátnom.
Váltságomnak ára,

száradt szívem ereje,

Szegény bűnös lelkem megtisztító fürdője,

Szomjú, fáradt lelkem megvígasztalója,

Üdvösségem záloga.
Részegíts meg engem,

Uram, te szent kelyheddel,

Oltsd el szegény szívem gonosz lángját véreddel,

Drága harmatoddal

asszú szívem földjét

Kegyelmesen öntözd fel.
120.1.1
120.1.2
120.2.1
120.2.2
120.3.1

Menyegzős köntösbe öltözködjetek,

Szívben megtörődve

ide jöjjetek;

Jézus étkül adja

nékünk itt magát, Nincs, aki felfogja

ezt a nagy csodát.

Jer, Jézus arája,

jegyesed fogadd,

Rakd szent oltárára

buzgó vágyadat.

Szent angyalok itten

a vendéghívók,

Általok az Isten

téged is hívott.

Ha tán valósággal

most nem veheted,

Égő kívánsággal,

vágyaddal vegyed.
120.3.2
120.4.1
120.4.2
120.5.1
120.5.2

Lelked vőlegénye

kebled mélyibe,

Szíved örömére,

kész lesz térni be.

Ó mennyei Szentség,

ó nagy hatalom,

Elrejtett Istenség, csodairgalom!

Ó angyali asztal

kenyere s bora,

Szívünk, szánk magasztal, drága lakoma!

Jézus, lelkünk vágya,

szívünk öröme,

Elménk boldogsága,

ég s föld gyönyöre

Tárt karokkal várunk,

miként Zakeus:

Térj be, térj minálunk,

tőlünk ó ne fuss!

120.6.1
120.6.2
120.7.1
120.7.2
121.1

Hisz öröm miköztünk

lakni teneked,

Mi is hozzád jöttünk:

áldd meg népedet.

Íme, most előtted

arcra borulunk,

Tápláld a hívőket,

jóságos Urunk!

Jöjj el, jöjj el, jöjj már,

égi vőlegény!

Lelkünk készen ott vár

szívünk küszöbén.

Életünk, reményünk,

Jézus mindenünk,

Esdekelve kérünk:

egyesülj velünk.

Mindeneknek szemei,

Uram, benned bíznak,

Mert az inség idején

Te kezedből híznak.
121.2
121.3
121.4
121.5
121.6

Kezeidet kinyitod,

benne minden jóság,

És áldással töltöd el

föld minden lakóját.

Levegőég madara

és az erdő vadja,

Amely nem szánt, nem is vet, étkét tőled kapja

Liliomok a mezőn

nem szőnek és fonnak,

Mégis szebb a köntösük, semmint Salamonnak.

Hát még kiket tenmagad képére formáltál,

Minket, Uram, jóságod

hogyan ruház, táplál!

Amit nekünk juttattál,

nemcsak testi étel:

Táplálsz minket magaddal: szent testtel és vérrel.
121.7
121.8
122.1.1
122.1.2
122.2.1

Azért, akik annyi sok kegyességét látjuk,

Méltó, hogy a nagy Istent dícsérjük és áldjuk.

Szent, szent, szent vagy, kegyes Úr, és vég nélkül áldott,

Akitől ily bő áldás

az emberre szállott.

Most az Úr Krisztusnak drágalátos teste,

Itt felemeltetett

szentséges szent vére,

A kenyér s bor színe alatt

Ez a titkos nagy áldozat;

Jézust magasztaljuk,

Szent, szent, szent! kiáltjuk.

Imádunk Tégedet,

ó drága nagy Szentség,

Melyben elrejtve van

Istenség s emberség.

A kenyér s bor színe alatt
122.2.2
122.3.1
122.3.2
123.1
123.2

Ez a titkos nagy áldozat;

Jézust magasztaljuk,

Szent, szent, szent! kiáltjuk.

Kérünk, ó Jézusunk,

add, hogy hozzád térjünk,

Szent tested s véredben méltókép résztvegyünk;

Így hisszük, hogy majd menny-égben,

Mint most kenyér s bor színében,

Nevedet áldhatjuk,

Szent, szent, szent! kiáltjuk.

Most lett a kenyér Krisztus testévé, Most vált a színbor

Jézus vérévé;

Test már a kenyér, a bor igaz vér, Hiszem ezt, ámbár

elmémbe nem fér.

Itt az Istenség az emberséggel

Ím megegyezett

nagy szövetséggel;

Ebben reménylek, amíg csak élek, Ebben erősíts,

Jézusom, kérlek.
123.3
123.4
123.5
123.6
131.4

Itt a test és vér felmutattatott,

Mely a keresztfán

értünk ontatott; Ó nagy szeretet, érted mennyit tett!

Valld meg hát bűnös,

mért nem szereted.

Ezt a számtalan vétek okozta,

Szeretetemet Tőled elvonta; De már szívemből, igaz lelkemből

Bánom bűneim teljes erőmből.

Immár szeretlek, édes Jézusom! Értem megfeszült drága Krisztusom! Nyújtsd kegyelmedet, segítségedet,

Méltón áldhassam szent Fölségedet.

Kérlek, Jézusom, segíts meg arra: Mikor eljutok végső órámra, Hogy szent testedben s drága véredben

Részes lehessek nagy küzdelmemben.

Látja, aki árva, aki elhagyott,

Börtönében látja a szegény rabot, S ha a fáradt ember kínban elmerül,

Azt susogja néki: ,,Nem vagy egyedül!''
124.1.1
124.1.2
124.2.1
124.2.2
124.3.1

Most nyomorult szolgád

Folyamodom hozzád,

Magamat ajánlván kegyelmedbe.

Aki nem lát s hiszen,

Mondád: boldog lészen,
Mennyben és a földön él kedvedben.

Hiszem jelenléted,

Imádom fölséged.

Amit meg nem foghat tapintásom, Abban igéd nékem bizonyságom.

Hódolva és híven

Bűnbánatos szívem,

Teneked, ó Jézus, feláldozom;

Értünk ember lettél,

Asztalt készítettél.
Kegyes jóvoltodat magasztalom.

Ó angyali szépség,

Ó titkos nagy szentség,

Melynek vételére az méltatlan, Kinek szíve bűnös s bűnbánatlan.

Jézus, édes étkem,

Nagy gyönyörűségem,

Aki hozzám szálltál szerelmedből,

Ne tekintsd én bűnöm,

Add, hogy sebem szűnjön,
124.3.2
124.4.1
124.4.2
125.1.1
125.1.2
Töröld el én vétkem kegyelmedből.

Most fogadást tészek,

Már hozzád hív lészek,

Légy kegyelmes hozzám, ó Jézusom' Mennynek s földnek Ura, légyorvosom.

Váltságunknak ára,

Ki a keresztfára,

Szelíd Bárány,értünke meltettél.

Ki Atyádnál értünk

Védelmező vértünk
Szent halálod s véred által lettél. Az ítélet napján

Legyünk Atyád jobbján

És a mennyországban szemlélhessünk,

Mindörökké Téged dícsérhessünk.

Ne törd magad, ó én lelkem,

E nagy titkos Szentségnél,

Ne fáradozz, ó én elmém,

Az angyalok étkénél;

Hidd el, itt az Úristen,

Hatalommal, felséggel,

Emberséggel egységben,

Testével és vérével.

125.2.1
125.2.2
125.3.1
125.3.2
125.4.1

Királyok gyönyörűsége,

Aki közénk költözött,

Értünk testet öltött Ige

E Szentségbe öltözött.

Az angyalok kenyere,

Tisztaságos asztala,

Embernek lőn étele,

Szeretetnek oltára.

Ó hitünknek édes titka

Te vagy szívünk Szerelme,

Áldomásnak szent pohara,

Te vagy lelkünk védelme.

Ó gyönyörű vigalom,

Szeretetnek kötele,

Az isteni asztalon

Te vagy lelkünk étele.

Vond szívemet szent szívedre,

Mert hozzád kívánkozom,

Rejts el engem sebeidbe,

Én mennyei Orvosom!
125.4.2
126.1
126.2
126.3
126.4

Ajándékul szívemet

Szívednek feláldozom,

Halálomat s éltemet

Egyedül csak rád bízom.

Ó áldott szent Istenem,

Az Oltáriszentségben,

Édes Jézus.

Téged szívem úgy kíván,

Tégedet én lelkem vár,

Édes Jézus,

Édes Jézus.
Ó lelkem, szent Jegyesem,

Méltán ki-ki szeressen,

Téged, Jézus.

Minden kincset megvessen,

Csak Tégedet keressen,

Édes Jézus,

Édes Jézus.
Maradj nálam kevéssé,

Tedd szívemet édessé,

Uram Jézus.

Ám tégy engem semmivé,

Csak szívem tedd Tieddé,

Édes Jézus,

Édes Jézus.
Emberek és angyalok,

Most mind előálljatok

És a Jézust

Teljes szívvel áldjátok,

Jertek és imádjátok

Édes Jézust,

Édes Jézust.
127.1.1
127.1.2
127.2.1
127.2.2
127.3.1

Ó szentséges, ó kegyelmes,

Édességes Jézusom!

Dícsértessél, tiszteltessél,

Én megváltó Krisztusom!

Szállj be szívem hajlékába,

Jöjj be lelkem pitvarába,

Ott nyugodjál, ott lakozzál,

Soha el se távozzál.

Téged áldlak, magasztallak

Mély alázatossággal,

Megölellek, megcsókollak,

Úgy imádlak nagy lánggal.

Légy irgalmas,

légy kegyelmes,

Kérlek, tőled el ne kergess!

Én szívemhez szorítalak,

Mint angyalok kívánlak.

Angyaloknak tápláléka,

Jöjj el e szent Ostyában!

Jöjj, kegyelem áradása

Egy kicsinyke pohárban!
127.3.2
128.1.1
128.1.2
128.2.1
128.2.2

Táplálj az Úr szent testével,

Itass omló dús vérével,

Engedj mindig nála lennem,

ő maradjon énbennem!

Porba hullok ím előtted,

Drágalátos nagy szentség!

Úr Krisztusnak teste s vére,

Elrejtőzött Istenség!

Könnyben úszik mindkét szemem,

Mint a tenger, üdvöm nagy;

Mert hitem és szívem mondja:

Isten Fia, jelen vagy!

Istenember, Üdvözítőm,

Nézlek én, a föld pora:

Kenyerem vagy ínségemben,

S vigasságom szent bora!

Nem kérek én hiú jókat,

Miket áhít vak elme!

Egy a vágyam, kívánságom:

Szent szívednek kegyelme!

128.3.1
128.3.2
128.4.1
128.4.2
129.1

Isten-ember, tekints reám

Bujdosásom útjain!

Ne engedd, hogy meggyötörjön

Kétség, bűn és durva kín!

Szívem feléd dobog mindig,

Nem lesz soha hűtelen!

Mint anyjához kicsi gyermek,

Fölsír hozzád szüntelen.

S ha majd eljön végső órám,

Embersorsom, halálom:

Ne engedd, hogy ama bús nap

Készületlen találjon!

Isten-ember, édes Jézus,

Ah, te akkor légy velem!

Te szent Tested legyen végső

Útravaló kenyerem!

Szent vagy, Uram szent vagy,

Minden fölött szent vagy,

Jézus kenyér színében,

Az Oltáriszentségben.
129.2
129.3
130.1.1
130.1.2
130.2.1

Térdet, fejet hajtok,

Néked áldást mondok,

Hiszem, itt vagy valóban,

E nagy Szakramentomban.

Tebenned remélek,

Szívemből szeretlek.

Készebb vagyok meghalni,

Mint téged megbántani.

Szerelmes, édes Jézusom, imádlak tégedet,

Mert lettél lelki orvosom, adván szent testedet.

Szívem szívednek ajánlom,

Lelkemet néked kínálom,

Légy őrző paizsom,

Légy őrző paizsom.

Kit sem a tenger mély vize befogni nem elég,

Sem széles föld határai, sem a nagyságos ég,

E kicsiny Ostya színében,
130.2.2
130.3.1
130.3.2
130.4.1
130.4.2

Bornak és víznek ízében

Rejté el nagyságát,

Rejté el nagyságát.

Nézzed Megváltód sebeit hálátlan szemeddel,

Ó ember, véres helyeit öntözzed könnyeddel,

Mert ezeket te okoztad,

Szent tagjait te kínoztad

Annyi sok bűnöddel,

Annyi sok bűnöddel.

Sebeid sírva szemlélem, ó édes Jézusom,

Jóságod látom s hirdetem, szerelmes Krisztusom!

Aki ez Ostya színébe,

Bornak és víznek ízébe

Rejtőztél érettem,

Rejtőztél érettem.

130.5.1
130.5.2
131.1
131.2
131.3

Engedd, hogy lelkem élhessen belőled, Krisztusom!

Érezzem édességedet, ó drága Jézusom!

Szívednek szívem ajánlom,

Lelkemet néked kínálom,

Légy őrző paizsom,

Légy őrző paizsom.

Templom csendes mélyén, oltárrejteken Hófehéren Jézus

titkon ott pihen. Körülötte éj van, egyedül virraszt,

Mint az égi harmat, hull a szent malaszt.

Fénye által járja a hideg falat,

Szürke utca mentén titkosan halad. Pillantása áthat

minden zárakon,

Fennvirrasztva jár

az alvó falvakon.

Látja dúsak házát, kunyhóban szegényt, Szétsugároz vigaszt, enyhülést, reményt. Tekintete balzsam, ha a szív sebes,

A magános éjben szíveket keres.

132.1
132.2
132.3
132.4
132.5

Üdvözlégy, édes Jézusunk!

Erős hittel itt megvallunk,

E szentségben mi imádunk,

Istenünknek magasztalunk.

Te vagy világ Megváltója,

Mennyországnak megnyitója,

Éhes lelkünk táplálója,

Bús szívünknek orvoslója.

Elménk ezen csodálkozik,

Értelmünk is álmélkodik,

Hogy tested itt elrejtezik,

Kenyérszínbe öltözködik.

Te adtad ezt, hisszük, tudjuk,

Szentírásban olvashatjuk,

Azért kétség nélkül valljuk,

Ámbár szemmel nem láthatjuk.

Azért hozzád folyamodunk,

Tiszta szívből fohászkodunk:

Áldj meg minket, ó Jézusunk!

E szentségben kik imádunk.
132.6
132.7
133.1
133.2
133.3

Dögvész, halál el ne érjen,

Éhség, ínség meg ne férjen,

vérontásnak vége légyen,

Ellenségünk megbékéljen.

Földjeinknek adj bőséget,

Gabonánknak kövérséget,

Adj ezekhez egészséget,

Hogy áldhasson érte néped.

Üdvözlégy Felség,

Oltáriszentség,

Drága vendégség!

Ó drága szép kincs,

Bűntől megtisztíts,

Jóra felindíts!

Angyali étel,

Kiben nincs métely,

Ó szép Jézusunk!

Növeld erőnket,

Hogy viselhessük

Érted terhünket!

Mannánál szentebb,

Aranynál kincsebb,

Édes Jézusunk!

őrizz meg minket,

Bővítsd hitünket,

Hallgass bennünket!
133.4
133.5
134.1
134.2
134.3

Kik benned hisznek,

Jutalmat vesznek,

Drága Jézusunk!

Tarts meg a hitben,

Szent reménységben

És szerelmedben!

Légyen ez néked

Kedves dícséret,

Áldott Jézusunk!

Áldás az égnek,

Három személynek,

Egy Istenségnek!
Üdvözlégy, Krisztusnak

drága szent teste,

Áldott légy, Jézusnak

piros szent vére.

Ó, mily áldott vagy, Oltáriszentség!

Angyali drága vendégség!
Üdvözlégy, nagy Szentség, élet adója,

Mi bűnös lelkünknek megorvoslója.

Ó, mily áldott vagy, Oltáriszentség!

Angyali drága vendégség!
Üdvözlégy, nagy Szentség, világ váltsága!

Emberi nemzetnek

fő boldogsága.

Ó, mily áldott vagy, Oltáriszentség!

Angyali drága vendégség!
134.4
134.5
134.6
134.7
135.1.1
Üdvözlégy, nagy Szentség, élet kútfője,

Megtérő bűnösnek

tiszta fürdője.

Ó, mily áldott vagy, Oltáriszentség!

Angyali drága vendégség!
Üdvözlégy, nagy Szentség, csodák csodája!

Éhező lelkünknek

édes mannája.

Ó, mily áldott vagy, Oltáriszentség!

Angyali drága vendégség!
Üdvözlégy, nagy Szentség, lelkünk vendége!

Mennyei karoknak gyönyörűsége.

Ó, mily áldott vagy, Oltáriszentség!

Angyali drága vendégség!

Dícséret, dicsőség

Jézus testének,

Örökös imádás drága vérének.

Ó, mily áldott vagy, Oltáriszentség!

Angyali drága vendégség.

Üdvözlégy, ó drágalátos nagy Szentség,

Hol jelen van istenség és emberség.

Kérünk, ne hagyd híveidet,
135.1.2
135.2.1
135.2.2
135.3
136.1

Bűnre hajló népeidet,

Hanem adjad kegyelmedet, nagy Fölség!

Kegyes voltál mennyből alászállani,

Szent véredet egy cseppig kiontani.

Ó ne essék hát hiába

Szenvedésed drága ára,

Hanem a mi szegény lelkünk javára.

Mindnyájan, kik egyek vagyunk a hitben, Imádunk és áldunk e nagy Szentségben, Mint megváltó Istenünket, Ki táplálja mi lelkünket. Maradj velünk és üdvözíts bennünket.

Üdvözlégy Oltáriszentség!

Csodálatos szent istenség!

Téged szívből mind imádunk, Oltárodnak trónján áldunk.

Üdvözlégy szent Szakramentom! Százezerszer, meg ezerszer, én Jézusom!

136.2
136.3
136.4
137.1
137.2
Ha szenteknek nagy szívével,

Angyaloknak lángnyelvével

Köszönthetne minden lélek, Méltón úgy sem dícsérnének.

Üdvözlégy szent Szakramentom! Százezerszer, meg ezerszer, én Jézusom!

Öntsd szívembe olajodat,

Égesd benne világodat;

Nagy Szentség! ó térj be hozzám, Mert szívem csak Téged kíván. Üdvözlégy szent Szakramentom! Százezerszer, meg ezerszer, én Jézusom!
Életünknek végóráján,

Hogy ne ejtsen meg a Sátán,

Te légy erős én gyámolóm,

Mert csak nálad az oltalom.

Üdvözlégy szent Szakramentom! Százezerszer, meg ezerszer, én Jézusom!

Üdvözlégy, szent test, ki szűztől születtél,

És a kereszten kínhalált szenvedtél, Minket Atyáddal ki megbékítettél,

Tégedet áldunk.

Üdvözlégy Jézus Krisztus igaz vére, Ki bűneinknek vagy eltörlő bére,

És mi lelkünknek bőséges értéke,

Tégedet áldunk.

137.3
137.4
137.5
137.6
138.1.1

Itt az oltáron világ Megváltója, Itt az oltáron lelkünk orvoslója,

Itt erős Isten, a bűn megrontója,

Úr Krisztus Jézus.

Itt az oltáron a mi nagy váltságunk, Itt az oltáron mi vigasztalásunk,

Itt a mi pajzsunk, védelmező várunk,

Úr Krisztus Jézus.

Itt az oltáron út, igazság, élet,

Ki nélkül ember igazán nem élhet,

Sem igaz békét földön nem ismérhet,

Úr Krisztus Jézus.

Adja minékünk az ő szent országát, Láthassuk nyilván örök boldogságát,

Angyali karral nézhessük orcáját,

S mennyei Atyját.

Üdvözlégy, szép rózsa,

Lelkünknek orvosa,

Világnak szép napja,

Melkizedek papja,

Kinek egy áldozatja
138.1.2
138.2.1
138.2.2
138.3.1
138.3.2

Az eget megnyitja.

Ó világ Megváltója,

Kegyelem adója,

Kígyó megrontója.

Tekints le menny-égből,

Ó lelki Jegyesünk!

Kiáltunk mélységből,

Mert gyötör sok vétkünk.

Mutasd meg dicsőséged,

Hogy áldjuk nevedet.

Szálljon ránk kegyességed,

Hallgasd meg te néped,

Könyörgünk tenéked.

Istennek szent Fia,

Rossz lelkünk nagy díja,

Elestek gyámola,

Kegyelem hajnala!

Ellenség erős íjja

Lelkünket, jaj, víjja.

Jöjj és ne hagyj magunkra!

Istennek szent Fia,

Ég és föld királya.
139.1
140.1
140.2
140.3
140.4

Ó Uram, nem vagyok én méltó, Hogy házamba

költözni légy jó,

Mondjad csak egy szóval nékem

S meggyógyul az én lelkem.

Üdvözlégy, üdvösséges Ostya,

Isten tiszta Anyjának Fia,

Mostan kenyérszínben látlak,

Igaz Isten megvallak.

Mert te vagy igaz Üdvözítő,

Mind e világ bűneit törlő.

Igaz Istennek egy Fia,

Ki keresztfán meghala.

Mikor a pap az igét mondja,

Átváltozik kenyér mivolta.

S Annak lészen teste, vére,

Ki érettünk szenvede.

Nagy Isten, téged dícsér lelkem,

Dicsőséget zengedez szívem.

Lelkem a Szentháromságnak,

Felajánlom Uramnak.
141.1.1
141.1.2
141.2.1
141.2.2
141.3.1

Velünk lakó tiszta Ostya,

Isteni nagy igazság!

Minden csodák legnagyobbja,

Halhatatlan orvosság!

Választottak gabonája,

Lelkünk édes, dús mannája,

Kegyelemnek ajándéka,

Istennek szent Báránya!

Te vagy ama csipkebokor,

Amely lángját mutatja,

Melyet Mózes térden szemlélt,

Sarúját megoldotta.

Épségében, szépségében

A bokor nem fogyatkozott,

Zöld levele csodaképen

Frissen, szépen fakadott.

Csipkebokor ha megtartá

Fogyhatatlan épségét,

Ez az erős égi király

Hogy fogyatná szépségét!
141.3.2
141.4.1
141.4.2
142.1.1
142.1.2

Szeretete lánggal égő

Olthatatlan nagy tüzében,

Él egészen, az Ostyának

Legparányibb részében.

Halljad a szót, gyarló ember,

Kinek szemén köd tapad:

Elméd ezen ne futtassad,

Alázzad meg magadat.

Mert hatalma fogyhatatlan

És igéje az igazság.

Élő Krisztus élő szava

Csalhatatlan bizonyság.

Zálogát adtad, ó Jézus,

Örök szeretetednek

Rendelvén e nagy Szentséget

És adván tieidnek.

Hogy teveled egyesüljünk

S téged viszont szeressünk,

Örök hála és imádás

Légyen azért nevednek.

142.2.1
142.2.2
142.3.1
142.3.2
142.4.1

Irgalmadban nem vizsgáltad

A mi gyarlóságunkat

És ellened elkövetett

Sok hálátlanságunkat.

Megmenteni így akartál,

Azért értünk meghaltál,

Eltörölvén a keresztfán

Régi adósságunkat.

S hogy halálod szent emlékét

Mindennap megülhessük,

Hagytad ezt a nagy Szentséget,

Hogy magunkhoz vehessük.

Csodálatos kincset adtál,

És közöttünk maradtál.

Véghetetlen jóságodért

Add, hogy mindig szeressünk.

Így magadhoz édesgettél,

Kegyes Jézus, bennünket.

Add, hogy tőled semmi többé

El ne vonja szívünket.
142.4.2
143.1
143.2
143.3
143.4

E Szentségben légy oltalmunk,

Érted éljünk és haljunk.

Üdvözítőnk, áldd meg, kérünk,

E szent feltételünket.

Előtted, Jézusom, leborulok,

Féktelen bűnös én, hozzád bújok. Ó kérlek, hogy nekem malasztot adj,

Hisz te a bűnöshöz

irgalmas vagy.

Szép piros véreddel öntözgettél,

Amikor elestem, fölemeltél. Légy azért irgalmas

és meghallgass,

Mennyei erőddel ó támogass!

Tehozzád, Jézusom, felkiáltok, Földről az ég felé felsóhajtok, Szívemnek kapuját zárd be, kérlek,

Hogy helyet ne adjon a véteknek.

Vádolom magamat, mert vétettem, Fölséges színedet megsértettem. Hozzád, ó Jézusom, fohászkodom,

Hogy többé nem vétek, megfogadom.

143.5.2
144.1
144.2
144.3
144.4

Esengő szavamat meghallgassad,

Ó szelíd Jézusom, s ez egyet add: Hogy végső órámban kiálthassam, szent neved, Jézusom, kimondhassam.

Édes Jézus, én szerelmem,

Ó mily nagyon szeretlek,

Te vagy kincsem és mindenem,

Hű szívembe elrejtlek.

Jöjj el, jöjj el, siess már,

Jézus, téged szívem vár.

Édes Jézus, mivel téged

Minden felett szeretlek,

Minden kincset és örömet

Érted, Jézus, megvetek.

Jöjj el, jöjj el, siess már,

Jézus, téged szívem vár.

Ahol leszek, Jézus, téged

Óhajtlak és kiáltlak;

Boldog leszek, ha elérlek,

Boldogabb, ha megtartlak.

Jöjj el, jöjj el, siess már,

Jézus, téged szívem vár.

Benned bízom, fohászkodom,

Te is szeress engemet,

Jézus, ne hagyj, velem maradj,

Hívd a mennybe lelkemet.

Jöjj el, jöjj el, siess már,

Jézus, téged szívem vár.
145.1
145.2
145.3
145.4
145.5

Győzhetetlen én kőszálom,

Védelmezőm és kővárom,

A keresztfán drága árom,

Oltalmamat tőled várom!

Sebeidnek nagy voltáért,

Engedj kedves áldozatért,

Drága szép piros véredért,

Kit kiöntél e világért.

Irígyimet zabolázd meg,

Szándékukban tartóztasd meg,

Szegény fejem koronázd meg,

Mennyen, földön boldogíts meg!

Életemet ostromolják:

Feszítsd meg őt! azt kiáltják,

Mint gyilkosok, azt kívánják,

És véremet szomjúhozzák.

Reád bíztam ez ügyemet,

Én Jézusom, én lelkemet,

Megepedett bús szívemet,

Szegény árva bús fejemet.
145.6
146.1
146.2
146.3
146.4

Irgalmazz meg én lelkemnek,

Ki vagy Ura mennynek-földnek;

Könyörgök csak Felségednek,

Én megváltó Istenemnek.

Hol vagy, én szerelmes

Jézus Krisztusom? Hol talállak téged, kegyes Megváltóm?

Adj világosságot, mert fényes vagy, Nálad nélkül szívem

igen bágyadt.

Téged az én lelkem

kíván keresni, Mert tenálad nélkül el kell kárhozni;

Ó szerelmes Krisztus, fordulj hozzám, Vigasztald meg szívem, tekints énrám.

Míg fel nem talállak,

keresni foglak, Mind éjjel, mind nappal sírva kiáltlak.

Ó jelenj meg, Krisztus! szomorúnak, Vígasztalást hozzál te szolgádnak.

Ha fel nem talállak, kegyes Krisztusom, Elkárhozik lelkem,

bizonnyal tudom: Ó siess hát hozzám, ne távozzál,

Ó szerelmes Krisztus,

jöjj, vigasztalj.
146.5
146.6
147.1
147.2.1
147.2.2

Veled az én lelkem

kíván lakozni,

Kívüled nem óhajt

senkit szeretni; Nálad nélkül éltem keserűség, Halálom is

gyönyörűség.

Ahová csak fordulsz,

híven követlek,

Téged, Megváltómat,

szívből szeretlek. Add, hogy lelkem, Jézus, téged áldjon,

Holtom után véled vigadozzon.
Jöjj el, Jézus, én szerelmem,

Jöjj el, édes Istenem!

Hozzád siet az én lelkem,

Jézus, gyönyörűségem.

Mert e világ csalárd hívság,

Nem is tetszik énnékem,

Te vagy egész ékességem,

Istenem és mindenem

Ezer szívvel hogyha bírnék,

Mind tenéked áldoznám.

Ezerszerte fohászkodnék,

Azt is mind felajánlnám.

Csak egyetlen szívem vagyon,

De azt néked ajánlom,

Szent kezedet, szent lábadat

Sok ezerszer csókolom.

147.3.1
147.3.2
147.4.1
147.4.2
150.1

Szép Jézusom úgy szeretlek,

Ha szívembe vehetlek.

Téged buzgón megölellek

S addig el sem eresztlek,

Míg engemet kegyelmedbe

Be nem fogadsz s kedvedbe,

S felvitetvén mennyországba

Koronát tész fejemre.

Édes Jézus, minden utam

Szíved szerint intézem.

A te drága szerelmedet

Szívem mélyén őrizem.

Képed mását lelkem mélyén

Szépségedbe öltöztesd,

S kegyelmednek harmatával

Szívem földjét öntözgesd.

Uram Jézus! légy velünk,

Mi egyetlen örömünk!

Nálad nélkül keserűség

Itt a földön életünk.

Ó egyetlen örömünk,

Uram Jézus légy velünk.
150.2
150.3
150.4
150.5
151.1

Uram Jézus! tégedet

Szívünk, lelkünk úgy eped,

Mert kívüled nem találhat

Sehol biztos nyughelyet.

Boldog mással nem lehet,

Uram Jézus, csak veled.

Uram Jézus! kérve kér

Szívünk, mely bíz és remél,

Add meg néki a nyugalmat,

Mely minden kinccsel felér.

A szív, amely bíz s remél,

Uram Jézus, kérve kér.

Uram Jézus! adj erőt,

Vigasztald a szenvedőt;

A bűnbánó lélek nyerjen

Kegyelmet az Úr előtt.

Segítsd föl a küzködőt,

Uram Jézus, adj erőt.

Uram Jézus! el ne hagyj,

Ki lelkünknek üdve vagy,

Legfőkép a végső harcon

Végig velünk megmaradj.

Te, ki lelkünk üdve vagy,

Uram Jézus, el ne hagyj!

Zengjünk Jézus szent Nevének

Új éneket, keresztények.

Üdvözlégy, fény tengere:

Jézus édes, szép neve.
151.2
151.3
151.4
151.5
151.6

Nincsen név több ilyen édes,

Ily malasztos, ily fölséges;

Bajvívónak fegyvere:

Jézus édes, szép neve.

Az ég és föld meghajolnak,

E szent névnek úgy hódolnak;

Lelkünk ízes fűszere:

Jézus édes, szép neve.

Meleget ez ád a napnak,

Csillagok fényt ettől kapnak.

Örömünknek kútfeje:

Jézus édes, szép neve.

Szövétnekünk a sötétben,

Árnyékunk légy a hévségben.

Lelkünk nyugvó menhelye:

Jézus édes, szép neve.

Sátora a békességnek,

Szívünk s lelkünk kérünk,

védd meg,

Ha a bűn tör ellene:

Jézus édes, szép neve.

151.7
151.8
152.1
152.2
152.3

Nagy név, kérünk, tőlünk elvedd

A káromló undok nyelvet.

Gyarló szívünk ereje:

Jézus édes, szép neve.

Zengedezze az ég és föld,

Mely e titkos névvel bétölt.

Lelkünk édes mindene:

Jézus édes, szép neve.

Ó Jézus, emlékezni rád,

A szívnek szent örömet ád.

De minden méznél édesebb,

Szívünkben bírni Tégedet.
Nincs szó a földön kedvesebb,

Nincs dallam zengőbb, édesebb,

Gondolni szebbet nem lehet,

Mint Jézus, édes szent neved.

A bánat benned lel reményt,

Te adsz ezer jótéteményt,

Ha keresünk, itt jársz velünk.

Hát még mi vár, ha föllelünk!
152.4
152.5
153.1.1
153.1.2
153.2.1

A nyelv azt nem mondhatja ki,

Betű ki nem fejezheti,

Csak aki érzi, tudja azt,

Jézust szeretni mily malaszt.

Te légy, ó Jézus, örömünk,

Mennyekben gazdag örökünk.

Te adj az égben koronát

Most és örök időkön át.

Ó add, Jézusom, nékem

Szentséges Szívedet,

Amely oly véghetetlen

Mértékben szeretett.

Bűnös, fásult lelkemet

Bűnös, fásult lelkemet

Hadd gyullassza lángra

Szerető szent Szívednek

Üdvözítő lángja.

Szíved édes szerelme

Lelkemnek harmatja,

Amely táplál, feléleszt

És lelkem áthatja.
153.2.2
154.1
154.2
155.1.1
155.1.2

Szent Szívednek szerelme:

Bűnös lelkem napja,

Melytől lelkem világát,

Üdvösségét kapja.

Jézusomnak Szívén megnyugodni jó,

Elmerülni benned, csendes, tiszta tó. Földi bútól, bajtól Szíved enyhülést ad, Tenálad lelkünk megpihen,

Ki sírva sírt: vigad.
Jézusom szent Szívét

lándzsa döfte át,

Megnyitotta nékünk drága oldalát. Szent Szívébe rejtve törli minden bűnünk,

A szenvedés ott nem sajog,

őbenne örülünk.

Jézus Szíve, legtisztább szív,

Kegyelem oltára,

Boldog, aki tehozzád hív,

S szívét hozzád tárja.

Vércseppjeid a világnak

Bűneit lemosták,

Rólam is a gyarlóságnak

Tisztítsad le foltját.

155.2.1
155.2.2
155.3.1
155.3.2
155.4.1

Jézus Szíve, szelídségnek

Titkos iskolája,

A mennyei dicsőségnek

Legszebb koronája.

Szívemet tedd szent Szívedhez

Hasonlóvá, kérlek,

Szívemet fűzd a tiédhez,

Jóvá, szelíddé tedd.

Jézus Szíve, add hogy mindig

Szeresselek jobban;

Ha ér bőség, ha ér ínség,

Jó és rossz napokban.

Légy te, szent Szív, én istápom,

Légy te menedékem,

A sötétben napvilágom,

Kincsem, dicsőségem.

Jézus Szíve, szűz Anyának

Drága szép virága;

Az ő szíve alatt támadt

Lelkünk boldogsága.
155.4.2
155.5.1
155.5.2
156.1.1
156.1.2

Jézus Szíve s Máriáé

Hajoljatok össze,

Szíveinket, ha szétválnak,

Ti fűzzétek össze.

Legyen hála az Atyának,

Ki minket teremtett!

Legyen hála szent Fiának,

Ki pokoltól mentett!

Hála néked, ó Szentlélek,

Minden ajk ezt zengje,

Hála Jézus szent Szívének

Mind földön, mind mennybe'!

Jézus Szívét dícsérni

jöttünk el misére.

Azt a Szívet, mely nékünk

új törvény szekrénye.

Nem az Ószövetségnek

régi szolgasága,

Hanem a kegy, bocsánat

s irgalom forrása.

Szent Szív, légy áldva!

156.2.1
156.2.2
156.3.1
156.3.2
156.4.1

Dicsőséget és áldást

zengünk, Jézus, néked.

Ó templomnál szentebb

és dicsőbb a szentélyed.

Régi szentély meghasadt kárpitja jel nékünk,

Hogy szent Szíved lett az új, üdvösebb szentélyünk.

Áldunk, dícsérünk!

Hiszünk benned Jézusunk, szent Szíved imádva,

Áldott Szíved, amelyet

átütött a lándzsa.

Láthatatlan szeretet

láthatóvá így lett.

Sebzett Szíved szemlélve valljuk meg hitünket,

Áldva szent Szíved.

Jézus, Szíved jelében

látjuk szenvedésed,

Mely Istennek áldozva érettünk elvérzett.
156.4.2
156.5.1
156.5.2
157.1.1
157.1.2

Itt a véres áldozat

szent megújítása,

Krisztus, a mi főpapunk,

íme fölajánlja.

Szent Szív, légy áldva!

Ki ne szeretné viszont

szerető szent Szíved,

Kik szeressék, ha nem mi:

a megváltott hívek.

Legyen örök hajlékunk

Jézus Szíve nékünk,

Akit szent-szent énekkel mindvégig dícsérünk,

Áldunk, dícsérünk!

Szeretlek, szép Jézus,

mert fölötte jó vagy,

Minden szeretetre,

bizony, te méltó vagy.

Jóvoltod s irgalmad

a bűnöshöz oly nagy,

Gyarló kis szolgádat, engemet, el ne hagyj.

157.2.1
157.2.2
157.3.1
157.3.2
157.4.1

Zárkózzál be, kérlek,

szívem rejtekébe,

Tisztítsd ki a tüskét

s rózsát vess helyébe.

Jézus legyen írva

minden levelében,

Olvadjon el szívem

Jézus szerelmében.

Erős kezeiddel

ültess jó palántát,

Szívedből szívembe

kegyelem virágát,

Jessze gyökeréből

ojtsd be szívem ágát,

Hogy hozzon az égből

jó illatot, drágát.

Neveljed szívemben

hozzád a szerelmet,

És a bűnök ellen

égből nyújts védelmet!
157.4.2
157.5.1
157.5.2
158.1.1
158.2

Ismerd meg énbennem felhasznált kegyelmed,

Hogy megnyerjem végső boldogságom benned.

Te vagy, édes Jézus,

élet, út, igazság,

Szentség és szeretet, véghetetlen jóság.

Ó mennyei szent tűz,

ó te nagy uraság,

Add, hogy legyen részünk

az örök boldogság.

Acélszárnyon száll az ember

a levegő kék űrében,

Azt hiszi, hogy nincs titok már sem a földön, sem az égen. De ha rád néz, félelem sújtja földre hirtelen.

Irgalmazz, ó Krisztus nékem!
Nyugtalan a földi ember, ledönti a trónusokat,

Sok baj okán száműzi a régi kardos királyokat. Ámde király kell neki: Krisztus király! -- énekli --

Terjeszd ki ránk jogarodat!
158.3
158.4
159.1.1
159.1.2
159.2.1
Mint a tenger, háborog a népek szörnyű áradatja,

Új eszméknek, új bűnöknek lelkét könnyen általadja. Ámde újra ráeszmél, hogy csak Tőled jön remény

Jobb világra, virradatra.
Tenger bajból, küzdelemből minden ember Hozzád kiált:

Teremts nekünk jobb világot, halhatatlan Krisztus-Király! Alattvalók, köszöntünk, uralkodjál fölöttünk!

Földön, égben Te légy Király'

Ó édes Jézus, ég és föld dicsőséges királya,

Hozzád repes az angyalok alázatos imája.

Édes igád terhe ellen

Föllázadt a gonosz szellem,

Szívek trónját bitorolja. De mi híven kiáltunk:

Jézus a mi királyunk!

Ó édes Jézus, népeknek s királyoknak királya,

Szent akaratod minden nép, minden törvény szolgája.

Te vagy az út, te a béke,
159.2.2
159.3.1
159.3.2
159.4
159.5.1

Uralkodók fényessége.

Hazánkat is esedezve oltalmadba ajánljuk,

Ó felséges királyunk!

Ó édes Jézus, keresztény családok szent királya,

Te vagy, aki a szerelmet s a hűséget megáldja.

Oltárod a család éke,

Szent Szíved a köteléke,

A szülőknek példaképe, a gyermekek barátja

És jóságos királya.

Ó édes Jézus, szíveknek hőn szeretett királya, A te uralmad szeretet szétsugárzó csodája.

Te vagy a szív menedéke, Harcos órán békessége. Szent Szívedben megbékélünk és egymásra találunk, Jézus, édes királyunk.

Ó édes Jézus, nékem is fejedelmem, királyom,

Isteni Szíved szentségét hódolattal imádom.

Te uralkodj a szívemben,
159.5.2
159.6.1
159.6.2
160.1
160.2

Téged áldjon bennem minden.

Lobogódnál: keresztednél a helyemet megállom,

Én felséges királyom!

Hogyha keresztes harcokra toborzol szent sereget,

Síkra kiszállni éretted én is, én is ott leszek.

Hűn kísérem minden lépted,

Bátran ontom vérem érted,

Szent nevedben szállok harcra s győzök minden viszályon,

Jézus, édes királyom!

Isten legszebb temploma,

Üdvözlégy szent Szűzanya!

Kit, már mikor fogantatott,

Megszentelt az ég Ura.

Te, kiben bűn nem vala,

Üdvözlégy szent Szűzanya!

Dicsőség az Istennek,

Békesség az embernek,

Kik te benned, ó Szűzanyánk,

Oltalmazót nyertenek.

Ég s föld velünk zengjenek:

Dicsőség az Istennek!
160.3
160.4
160.5
160.6
161.1.1

Az örök nap hajnala

Te vagy, áldott Szűzanya!

Utánad jött Megváltónkban

Az igazság nappala.

E nap hajnalcsillaga:

Üdvözlégy szent Szűzanya!

Hisszük Istenségedet,

Áldd meg, Uram, népedet,

Hogy Szűzanyánk nagy hitével

Imádhassunk Tégedet.

Hűn szolgálva teneked,

Töltsük itt az életet.

Ím, a tiszta áldozat,

Mit szívünk az Úrnak ad,

Hogy tiszteljük méltó szívvel

Szent fogantatásodat.

Teáltalad az Urat

Nyerje meg e hódolat.

Zengje ég és föld velünk:

Szent vagy, édes Istenünk!

Add, Uram, ezt Máriának

Érzésével zengenünk,

Zengjen teljes életünk:

Szent vagy, édes Istenünk!

Máriát dícsérje lelkünk,

Máriát dícsérje szánk,

őt, ki által Isten annyi

Szent malasztja szálla ránk,
161.1.2
161.1.2
161.2.2
161.3.1
161.3.2

Kit Fiának nagy kegyelme

Kezdet óta őrizett,

Akihez a legparányibb

Bűnhomály sem férkezett.

Mindazok közt, kikre Éva

Megcsalatva bűnt hozott,

És a bűnnel a halál és

Kárhozat leszármazott:

Márián magán nem ejte

Éva bűne csak sebet,

Kit az ősi vétek ellen

Egy magas védpajzs fedett.

Üdvözölt légy, feddhetetlen

Tisztaságú Szűzanya,

Élet és erény leánya,

Boldogasszony Mária!

Tiszta vagy te, mint a harmat,

Mely egekből gyöngyözött,

Sérthetetlen liliomként

Állsz a bűntövis között.

161.4.1
161.4.2
161.5.1
161.5.2
161.6.1

Tiszta szűz te, akitől a

Másik Ádám teste lett,

Ép virág, hibás gyökéren,

mely hibátlanul eredt:

Üdvözölt légy, ritka szépség,

Hervadatlan rózsafa,

Melynek, Isten úgy akarván,

Jézusunk lett bimbaja.

Ó miképpen zenghetünk hát

Néked illő éneket,

Bűnösök mi, kik szívünkön

Hordozunk oly sok sebet!

Gyöngy mellé a sár nem illik,

Bűnt utál a szűz erény,

Hogy figyelhetsz hát miránk, te:

Éjszakára égi fény.

Ó de tudjuk, hogy mihozzánk

Szűz szíved szerelme nagy,

Hisz te irgalom szülője,

S bűnösöknek anyja vagy:
161.6.2
161.7.1
161.7.2
162.1
162.2

Ó tekints le irgalommal,

Szent kegyelmek anyja, ránk.

S bárha vétkeznénk, nekünk is,

Bűnösöknek, légy anyánk.

Csüggedőknek légy reménye,

A szegények gyámola,

Szenvedők vigasztalója,

Sebhedettek orvosa:

Légy erőnk a bűnveszélyben,

A halálban ápolónk,

Lelki üdvünk szent ügyében

Légy fiadnál pártolónk.

Üdvözlégy Mária,

Isten szülője,

Kiben nem volt

bűnnek szeplője.

Öröktől fogva Isten választott,

Vétektől megoltalmazott.

Ó szent Szűz, megrontád

a kígyó fejét,

S megtörted lelkünknek

régi ellenét. Néked nem ártott

a bűnnek mérge

S a gonosz vakmerősége.
162.3
162.4
162.5
162.6
163.1

Ádámban, atyánkban

mi mind vétettünk,

A tőle eredett bűnben születtünk, De te, ó szent Szűz, kivétel lettél,

Bűn nélkül, tisztán születtél.

Az Isten Báránya

téged anyjának

Választott s elvette vétkét világnak. Méltó volt, hogy a Bárány szülője

A vétket meg ne ismerje.

Tündöklő szépséged

a szent próféták

Reménynek, örömnek régen megírták:

Pecsételt kúthoz hasonlították

És elzárt kertnek mondották.

Szeplőtlen tiszta Szűz, könyörögj értünk,

Kik bűnben születtünk, hogy Ahhoz térjünk,

Aki bűn nélkül való példának

Téged adott a világnak.

Ki negyven nap előtt üdvösségünkre

Lejöttél az égből bűnös földünkre,

Szállj be lelkünk hajlékába,

Ó világ világossága!
163.2
163.3
163.4
163.5
163.6

Ki a Szűz méhében

testbe öltöztél,

Hogy megmentsd az embert, emberré lettél,

Szállj be lelkünk hajlékába,

Ó világ világossága!

Te vagy bár királya

égnek és földnek,

A jászolt választád

szegény bölcsődnek,

Szállj be lelkünk hajlékába,

Ó világ világossága!

Ki eget és földet felékesíted,

Itt anyád pólyába takart be téged,

Szállj be lelkünk hajlékába,

Ó világ világossága!

Ki táplálsz bőséggel

minden lelkeket,

Szűz anyád kebelén szívsz itt szent tejet,

Szállj be lelkünk hajlékába,

Ó világ világossága!

Kit a hív pásztorok

és a szent bölcsek

Imádtak, tiszteltek, megüdvözöltek,

Szállj be lelkünk hajlékába,

Ó világ világossága!
163.7
163.8
163.9
163.10
164.1

Kit, midőn a kellő

napok elmúltak,

Bemutat Szűzanyád

e nap az Úrnak,

Szállj be lelkünk hajlékába,

Ó világ világossága!

Kit az ősz Símeon

karjára felvett,

Áldván az isteni

magas kegyelmet,

Szállj be lelkünk hajlékába,

Ó világ világossága!

Ki értünk véredet

bőven ontottad,

Érted egy galambpár

lett az áldozat,

Szállj be lelkünk hajlékába,

Ó világ világossága!

Ki példánk, Istenünk,

Atyánk, testvérünk,

Megváltónk, Urunk vagy: irgalmazz nékünk.

Szállj be lelkünk hajlékába,

Ó világ világossága!
Ó Sion, templomod,

Ékesítsd csarnokod,

Így fogadd Krisztusod,

Királyod, pásztorod.

Íme, itt jön szűz Mária,

Karján lelkünk vigassága,

Úristen szent Fia!
164.2
164.3
164.4
165.1
165.2
A törvényt megtartja,

Mint az Úr meghagyta,

Fiát bemutatja,

Símeon fogadja.

A szentséges szűz Mária

Karján lelkünk vigassága,

Úristen szent Fia!
Mennyeknek ajtaja,

Üdvösség hajnala,

S e hajnal csillaga

Lett a szép Szűzanya.

A szentséges szűz Mária

Karján lelkünk vigassága,

Úristen szent Fia!
Nyissuk fel lelkünket,

Kérjük Istenünket,

Hogy adjon kegyelmet,

Mert íme közelget

A szentséges szűz Mária,

Karján lelkünk vigassága,

Úristen szent Fia!

Mária kis hajlékában,

Názáretnek városában,

Istenhez fohászkodik

És buzgón imádkozik.

Emberi nem megváltását,

Óhajtja az Úr országát,

Szánja bűnös voltunkat,

Számkivetett sorsunkat.
165.3
165.4
165.5
165.6
165.7

Imádkozik, s ím elébe

Gábor angyal odalépe,

Isten titkát jelenti

És a Szüzet köszönti.

Így szól hozzá az arkangyal:

Teljes vagy te szent malaszttal,

Minden asszonyok felett

Áldott vagy, az Úr veled!

Megrettent a Szűz e szóra,

De az angyal tovább szóla:

Ne félj, mert az Istennél

Legszebb áldást te nyertél.

Megárnyékoz a Szentlélek,

És szűz méhed gyümölcsének

Nevét hívod Jézusnak,

S Fia leszen az Úrnak.

Mond a szent Szűz alázkodva:

Íme, az Úr szolgálója!

Legyen nékem aszerint!

Szól s az égre feltekint.

165.8
165.9
165.10
166.1.1
161.1.2

És legott az örök Ige

Leszállt a szent Szűz méhébe,

Ott emberi testet vett,

Így az Isten ember lett.

Adjunk hálát az Istennek,

Ki nékünk a kegyelemnek

Kútfejét megnyitotta,

S váltságdíjunk megadta.

Jézus megtestesülése

Legyen lelkünk üdvössége,

S véle eggyé lehessünk,

Mint ő egy lett itt velünk.

Mennyből követ ma küldetett

Máriának köszönni,

Világ Ura s Megváltója

Anyjává kijelölni.

ő oly törzsök, kit az örök

Végzés maga kiválasztott,

Tiszta méhe rejtekébe

Isteni sarjat oltott.

166.2.1
166.2.2
166.3.1
166.3.2
166.4.1

Ez isteni sarj megtermi

Életünknek gyümölcsét,

Biztosítja és megadja

Lelkünk örök életét.

Leborulva, porba hullva

Üdvözöllek, ó szűz Anyám!

Hő szívemből, hő lelkemből

Fogadd forró, nagy hálám.

Mert szívembe te oltál be

Minden nemes érzeményt,

Te ébresztél és élesztél

Bennem hitet és reményt.

A szeretet tőled eredt,

Mi bensőmet lelkesíti;

Minden erény

olyan szent fény,

Mely tetőled árad ki.

Ezért, Anyám, forró imám

Hozzád küldöm és kérlek:

Légy gyámolóm és pártfogóm,

Amíg véget nem érek.
166.4.2
167.1
167.2
167.3
167.4

Akkor engem, ha megtettem

Vándorútját életemnek,

Végy magadhoz fel az égbe

S add jutalmát lelkemnek.

Felvitetett magas mennyországba, Angyali szép,

örvendetes házba,

E nap a Szűz nagy menyasszonyságba,

Az Istennek drága hajlékába.

A mennyei Atya udvarába,

Felső Sion drága városába,

Dicsőséges szép palotájába,

Már bemégyen nagy vígasságába.

Asszonyi rend

nemes boldogsága,

Pátriárkák buzgó kívánsága,

Angyaloknak nagy

boldog vígsága, Az Istennél minden fölött drága.

Sokan voltak

nemes asszonynépek,

Dícséretes tudománnyal szépek, Tisztaságuk virágában épek, De ennek csak nyomába sem léptek.
167.5
167.6
167.7
167.8
168.1

Beteljesül Dávidnak zsoltára,

Mit énekelt világ hallatára:

A királyné királynak jobbjára

Állapodik örök társaságra.

Ez a szentek fénylő tisztasága,

Zsenge szűzek ékes gyöngyvirága,

Mártíroknak arany pálmaága,

Hitvallóknak édes vigassága.

Asszonyunknak nagy a nemessége,

Dicsőséges királyi felsége.

Mindeneket felülmúl szépsége, Mint csillagot a nap fényessége.

Imádkozzál értünk Szülöttednek,

Nyerj kegyelmet tőle népeidnek, Kik általad kegyelmet keresnek,

És előtte sírva esedeznek.
Örülj, vigadj, tisztaságban

Kivirágzott anyaság,

Kit körülvesz mennyországban Az angyali sokaság.

Mária, mi Anyánk,

Mennyei Pátrónánk,

Bűnösökre, nézz le ránk!

168.2
168.3
168.4
168.5
168.6
Örvendezzél, Isten anyja,

Boldogságos Asszonyság,

Mert tégedet megkoronáz

A teljes Szentháromság.

Mária, mi Anyánk,

Mennyei Pátrónánk,

Bűnösökre, nézz le ránk!
Magasztalnak égi karok,

Téged, kelő hajnalnak,

Tisztelnek, mint erősségét

Elrendezett tábornak.

Mária, mi Anyánk,

Mennyei Pátrónánk,

Bűnösökre, nézz le ránk!
Néked mondta a nagy Isten

Amaz Írás szózatát:

,,Jöjj, kedvesem, Libanonból,

Jöjj és vedd el koronád.''

Mária, mi Anyánk,

Mennyei Pátrónánk,

Bűnösökre, nézz le ránk!
Az egeknek egeiben

Zengedeznek trombiták,

És a király jobbja mellett

Köszöntik Szűz Máriát.

Mária, mi Anyánk,

Mennyei Pátrónánk,

Bűnösökre, nézz le ránk!
Atyaisten koszorúzza

Leányának szent fejét,

Fiúisten édesanyját,

A Szentlélek jegyesét.

Mária, mi Anyánk,

Mennyei Pátrónánk,

Bűnösökre, nézz le ránk!
169.1.1
169.1.2
169.2.1
169.2.2
169.3.1

Nagy örömmel, énekléssel

Zengedeznek az egek,

Vidámságot, nyájasságot

Mutatnak a földiek;

Mert ma Szűz Mária,

Mint a legszebb rózsa,

Bimbajából kinyíla.

Szüzesség virága,

Ékes lilioma,

Kisasszonyunk, Mária!

Napsugarát, holdvilágát

Új örömre terjesztik,

Az angyalok, égi karok

Énekekkel dícsérik.

Azáltal hirdetnek

A bűnbe esteknek

Örömet mindeneknek,

Hogy a Jézus anyja

Születék, Mária,

Bűnösök pártfogója.

Ez bizonnyal valósággal

Vigasságnak nagy napja,

Megszületett, Mária lett

Lelkeinknek istápja.

Jessze gyökerének,
169.3.2
169.4.1
169.4.2
170.1
170.2

Áron vesszejének

Általa nyílt virága,

Üdvözlégy, áldott légy,

Kegyes szószólónk légy,

Kisasszonyunk, Mária!

Bűneinkért, életünkért

Jézus előtt esedezz,

Ellenségtől, sok ínségtől

Kéréseddel védelmezz.

A halál ha zörget,

Test, világ kísértget,

A végórán segíts meg;

Siralom völgyéből,

Ha válunk a testtől,

Nyerj kegyelmet mennyekben!

Felvirradt az új örömnap fénye,

Eljött az Úr választott edénye,

Örök élet kincsének szekrénye,

Benne rejlik az Úristen nagy, titkos törvénye.

Elérkezett a bűnös világra

Az üdvösség kincsének sáfára,

Ki szent Fiát hozta e világra,

Hogy a bűnnek láncos rabját vigye szabadságra.

170.3
170.4
170.5
170.6
170.7

Teljes az ég új dícséretekkel,

Hangos a föld vidám énekekkel,

Szent angyalok fényes seregekkel Hirdetnek már békességet szép ígéretekkel.

Évának rút engedetlensége

Lőn az ember életének vége.

Mária szép engedelmessége

Lőn életre támadásunk első nyeresége.

Ó kegyelem drága szép hajléka,

Békességnek hűvös zöld árnyéka, Régi szentek édes maradéka, Bizony benned az Istennek gazdag ajándéka.

Tisztaságnak te vagy termő fája, Szeméremnek piros szép rózsája, Szelídségnek ékes gyöngyvirágja,

Illatozzál, mosolyogjál a beteg világra!,

Ó szűzesség szép eleven képe Ezer közül kiválasztott szépe,

Sötét hozzád a nap fényessége,

Álmélkodva köszönt téged az ég követsége.

170.8
170.9
171.1.1
171.1.2
171.2.1

Te az Istent méhedbe fogadtad, Tisztaságos öledben nyugtattad, A nagy Istent karodon tartottad Evvel mind az angyalokat messze meghaladtad.

Dícsértessék mennyben az Istenség, Háromságban áldassék az Egység,

Akit illet véghetetlen felség, Égen-földön mindörökkön adassék tisztesség.

Mondj szívem dalt

és magasztald

Máriának szent nevét,

őt dícsérjed és megüljed

Buzgalommal ünnepét.

Kell csodálnod, hogyha látod,

Mily magasra tétetett;

Mert szülőnek s tiszta szűznek

Csak magát nevezheted.

Hívd segédül, hogy bűnöktől

Tisztogassa lelkedet.

Nem tetéznek annyi vétkek,

őt ha buzgón tiszteled.
171.2.2
171.3.1
171.3.2
172.1.1
172.1.2

Higgyed, érte szent szülötte

Minket újra befogad,

Bánkódóknak, jobbulóknak

Bő kegyelmet osztogat.

Zengj szívem dalt

és magasztald

A világ Nagyasszonyát,

Mert legyőzte ő szülötte

A pokolnak zsarnokát.

Üdvözítő anyja lett ő,

Kiben éltünk újula.

Véghetetlen jókat Isten

Nyújt nekünk őáltala.

Ó Mária, drága név,

Téged óhajt tiszta szív, Mária!

Ha megzendül fülemben,

Vidámság kél szívemben, Mária!

A buzgó szív,

mely hozzád hív,

Téged kíván dícsérni,

Szerelmedben elégni, Mária!
172.2.1
172.2.2
172.3.1
172.3.2
172.4.1
Buzgósággal vígadván,

Lelkem téged óhajtván, Mária!

Gerjed tiszteletedre,

Szent Fiadnak kedvére, Mária!

Mert kegyelmet nem kereshet

S nem találhat, csak annál,

Kinek Anyja te voltál, Mária!

Téged Isten megkedvelt,

Szűzanyának ő rendelt, Mária!

Téged illet dícséret

Minden angyal s szent felett, Mária!

Ó kegyes Szűz, mindent elűzz,

Ami minket rútíthat,

Istentől eltaszíthat, Mária!

Tisztaság szűz virága,

Bús szívünknek vígsága, Mária!

Elesteknek gyámola,

Bűnösöknek oltalma, Mária!
172.4.2
172.5.1
172.5.2
172.6.1
172.6.2

Ó Mária, Jézus Anyja,

Esedezzél érettünk,

Légy mindenkor mellettünk, Mária!

Segítsd buzgó népedet,

Mely tiszteli nevedet, Mária!

Hogy megtérjen Istenhez,

Üdvének kútfejéhez, Mária!

Édes Anya, térítsd jóra,

Kik a vétket szeretik,

És az Istent megvetik, Mária!

Aki csak elgondolja

S tiszta szívből megvallja: Mária!

Add, hogy téged szeressen

S élted útján kövessen, Mária!

Kik dícsérünk, arra kérünk,

Hogy mind egész életünkben

Írva legyen szívünkben: Mária!

173.1
173.2
173.3
173.4
173.5

Áldozzunk, hív keresztények,

A kegyelem kútfejének,

Hogy megadta Istenünk

Szűz Máriát minekünk.

Máriáé volt a gyermek,

Ki mellett az égi lelkek

Áldva ígyen zengettek:

Dicsőség az Istennek!

Higgyünk, higgyünk

a buzgó hit

Megnyitja az ég ajtóit,

Ezáltal lett Mária

Az Istennek szent Anyja.

Szűzanyánk, ez áldozatunk,

Mit Istennek bemutatunk,

Hogy fölségét dícsérje:

Szent Fiadnak szerzése.

De bűneink szent Fiadnak

Színe elől visszatartnak:

Te mutasd be, jó Anyánk,

Amit itt feláldozánk!
173.6
174.1
174.2
174.3
174.4

Zengje ég, föld

s benne minden:

Szent, örökké szent az Isten!

Mint a szent Szűz zengette,

Mondjuk: Szent az Úr neve!

Boldogasszony, édes,

Hozzád esd ma néped:

Veszni indult lelkét,

Hogy te mentenéd meg,

Édes Szűzanyánk!

Dícséretét zengjék

Egyszülött Fiadnak,

Kik az égben laknak

S kik a földön élnek,

Édes Szűzanyánk!

Szent Fiad igéit

Hogy megtartsa néped,

Égi fényességet

Eszközölj ki nékünk:

Édes Szűzanyánk!

Hisszük, hogy a lelked

Kegyelemmel ékes

És Fiad Szívéhez

Általad jutunk el,

Édes Szűzanyánk !

174.5
174.6
175.1.1
175.1.2
175.2.1

Fölajánljuk Néked

Szenvedéseinket:

Végy szívedbe minket

S mutass meg az Úrnak,

Édes Szűzanyánk!

Szent az Isten, szent, szent!

Égiek kiáltják,

Földiek így áldják

Szent Fiad hatalmát,

Édes Szűzanyánk!

Krisztusnak szent vérén

Megváltott hű lelkek,

Máriát dícsérni

Buzgó szívvel jertek!

Hisz e tiszta szent Szűz

Édesanyánk nékünk,

A bajban és vészben

ő a menedékünk.

Jóságát az Isten

Éreztette veled,

S kitüntetett téged

Az angyalok felett.
175.2.2
175.3.1
175.3.2
175.4.1
175.4.2

Teremtett lény nálad

Dicsőbb, szentebb nincsen,

Hisz egyszülött Fiad

A hatalmas Isten.

Hiszem s vallom mindig,

Hogy Mária lelke

Szeplőtelen tiszta,

Mint liliom kelyhe.

Nem eredt rá soha

ős szüleink vétke,

Lelkét a véteknek

Árnyéka sem érte.

Drágalátos szent Szűz,

Könyörögve kérlek,

Légy szószólóm nékem

S szent Fiadat kérd meg:

Fogadja jó szívvel

Hálámnak fejében

A kenyeret és bort

Most a szentmisében.
175.5.1
175.5.2
176.1
176.2
176.3

Szeplőtelen szent Szűz,

Akit hordott méhed,

Az Teremtőd, Urad

És Istened néked.

őt dícséri, áldja

A világon minden,

Mert ő a hatalmas,

Szent, szent, szent Úristen.

Néped, Isten, eléd járul

Énekelni Máriárul.

Tőle támadt üdvösségünk,

Tőle juttatsz mindent nékünk.

Dicsőség a magas égben!

Ott vagy, Anyánk, fényességben.

Békesség a jámboroknak,

Akik hozzád folyamodnak.

Első szava a Jóhírnek,

Isten Anyja, téged hirdet.

Élve, halva te vagy nékünk

Bizodalmas reménységünk.
176.4
176.5
176.6
176.7
177.1

A Követnek, Anyánk, hittél,

S Jézus első híve lettél.

Jézus szavát mi is halljuk,

Életünkkel meg is valljuk.

Golgota lesz most a szentély:

Itt a szent test, itt a szent vér,

Krisztus örök áldozatja,

Szűz Mária könnye rajta.

A szent asztalt körülálljuk,

Áldozatunk fölajánljuk

Áhítatos imádsággal

Mária szent keze által.

Szent vagy, Uram, szent vagy, szent vagy!

Mondhatatlan, végtelen nagy!

Emberek közt legszebb másod, Szűz Mária, legyen áldott!

Szívünk-lelkünk összeszedjük,

Szűzanyánkat áldjuk együtt.

Közös légyen az áldozat,

Mit a pap keze bemutat.
177.2
177.3
177.4
177.5
177.6

Dicsőség a magasságban!

Énekeljük mindahányan.

S legyen békesség mivelünk,

Melyet Mária hoz nekünk.

Bibliában Isten mondja,

Hogy az Asszony összerontja

Ama kígyónak a fejét,

A bűn átkát és erejét.

Hite nagy volt Máriának,

Hitt az angyal szózatának.

Hitem tölti be szívemet,

Erősítsd, Uram, hitemet.

Itt az ostya és a bor már,

Golgotává lett az oltár.

A pap itt az Üdvözítő,

És az áldozat ugyanő.

Felajánljuk mi is véle

Szűzanyánk tiszteletére

Szent Fiának a szíveket,

Aki minket úgy szeretett.
177.7
178.1.1
178.1.2
178.2.1
178.2.2

Szent, örökké szent vagy Isten

Dicsőséges szentjeidben,

Szűzanyánk, Uram, teneked

Legszebb, isteni remeked.

Szűz Mária, mennynek

Gyöngyös ékessége,

Tiszta szeretetnek

Aranya, szépsége.

Szeretlek és áldlak,

Én szívembe zárlak,

Mária, Mária!

Bűnösök szószólója!

Ó Mária, tenger

Csillaga, est fénye,

Szegény gyarló ember

Második reménye!

Általad, szűz Szépség,

Istennek dicsőség!

Mária, Mária!

Bűnösök szószólója!

178.3.1
178.3.2
178.4.1
178.4.2
178.5.1

Te szent szülöttödnek

Földi útját jártad,

Minden szavát ennek

Te szívedbe zártad.

Ó legyen, míg élünk,

Élted nyitott könyvünk.

Mária, Mária!

Bűnösök szószólója!

Te, Szűzanyánk, hittél

Az angyali szónak,

Azért anyja lettél

A mennyei Jónak,

Ó kegyelmek tára,

Légy hitünk mentsvára!

Mária, Mária!

Bűnösök szószólója!

Mária megtérek,

Bízva futok hozzád,

Míg pályát nem érek,

Szívem bízom terád.

178.5.2
178.6.1
178.6.2
179.1
179.2

Szeretlek örökké,

Te szárnyaddal födj bé.

Mária, Mária!

Bűnösök szószólója!

Anyánk, nyerd meg nékünk,

Hogy mind szentül éljünk,

Szent, szent, szent! énekkel

Úristent dícsérjünk,

Hogy kövessünk téged

ösvényén az égnek.

Mária, Mária!

Bűnösök szószólója!

Bús szívemnek nagy öröme

Máriának drága neve.

Áldjad, lelkem, Máriát,

Üdvözítőnk szent Anyját.

Én szívemet néked adom,

Lelkem, ó Szűz, reád bízom.

Áldjad, lelkem, Máriát,

Üdvözítőnk szent Anyját.
179.3
179.4
179.5
179.6
179.7

Bűnösöknek szószólója,

Híveid vigasztalója.

Áldjad, lelkem, Máriát,

Üdvözítőnk szent Anyját.

Máriának említése

Számban méznek édessége.

Áldjad, lelkem, Máriát,

Üdvözítőnk szent Anyját.

Volna nyelvem színaranyból,

Dícséreted jőne abból.

Áldjad, lelkem, Máriát,

Üdvözítőnk szent Anyját.

Ó mennyei szép liliom!

Áldva tisztel sok milliom.

Áldjad, lelkem, Máriát,

Üdvözítőnk szent Anyját.

Színaranyból épített ház,

Melyre az Úristen vigyáz.

Áldjad, lelkem, Máriát,

Üdvözítőnk szent Anyját.
179.8
179.9
180.1
180.2
180.3

Kegyelemnek nagy csodája,

Lankadt lelkem újulása.

Áldjad, lelkem, Máriát,

Üdvözítőnk szent Anyját.

Édesanyám, ó el ne hagyj,

Végórámig vélem maradj!

Áldjad, lelkem, Máriát,

Üdvözítőnk szent Anyját.

Dícsérjük Jézus szentséges szűz Anyját, A szép mennyország színaranyját,

Az égnek drága gyönyörűségét, A kerek földnek legragyogóbb ékét.

Ó szent Szűz, tiszta minden földi szennytől,

Nagy kegyet nyertél az Istentől, Mert mint a liljom tiszta volt lelked, Isten anyjául kiválasztott téged.

Ó drága szent Szűz, új örömnap fénye,

Úr Jézus tiszta, szent edénye. Mária, téged epedve kérünk,

Ó maradj, szent Szűz, mindhalálig vélünk.
181.1
181.2
181.3
182.1
181.1.2
Hozzád futok bánatommal, Boldogasszony, édes:

Méltatlanná lettem újra szent Fiad nevéhez. Lelkemet a bűn mardossa, nincs megpihenésem: Bűnbánóknak édesanyja, vezess át a vészen!
Megfogom a két kezedet és el nem bocsátom: Hiszen nincsen más menekvés ezen a világon. A tékozlót fogadd megint vissza kegyeidbe

S bánatában megfürösztve a mennyekbe vidd be!
Állíts Isten országában utolsónak engem: Hogy Fiadnak egy mosolya bennem földerengjen. S én örökre zengni fogom Isten dicsőségét,

Ki Általad visszaadta szívemnek a békét.
Keserű gondok

Tépik szívünket,

Ó Szűz Mária!

Sok bűneinkért

keményen büntet

Isten szent Fia.

182.2
182.3
182.4
183.1.1
183.1.2
Bánatos szívvel

Mellünket verjük,

Könnyünk árja hull.

Bűnbánón valljuk:

Megérdemeljük,

Mit ránk mért az Úr.
Zokogva mégis

Kérlelni Istent

Most letérdelünk.

Pártunkat fogni

Anyánk, te Szűz, Szent,

Jöjj, ó jöjj velünk.
Könyörülj rajtunk

Szent Fiad Érted,

Hogyha Rád tekint.

Isten országa

És a te néped

Így leszünk megint.

Lelkem tiszta lánggal ég,

Ó Mária, éretted.

Rólad szólnom édesség,

Szívem úgy megilletted.

Hogy szerelmeddel

Fölbátorítál,

Kegyességeddel

Hűn ápolgattál,

Köszönöm, mint Anyámnak,

Kegyelmes pátrónámnak.

183.2.1
183.2.2
183.3.1
183.3.2
183.4.1

Sok bajban és veszélyben

Segítettél s megvédtél,

Az Istentől énnekem

Sok-sok áldást megnyertél.

Ha fohászkodtam,

Hozzád szólottam,

Tőled mennyei

Jókhoz jutottam,

Köszönöm, mint Anyámnak,

Kegyelmes pátrónámnak.

Azért, míg csak élhetek,

Tiszta szívből dícsérlek;

Dícsérjen is tégedet

Földön minden jó lélek.

Ó nagy Szeretet,

Érdemem felett

Rám terjesztetted

Kegyességedet;

Köszönöm, mint Anyámnak,

Kegyelmes pátrónámnak.

Mivel tehát magadat

Hív anyámnak mutattad,

Szegény bűnös fiadat

Jóságodra méltattad:

Ínség ha jő rám,
183.4.2
184.1
184.2
184.3
184.4

Ha üt végórám,

Te is, Szűzanyám,

Siess énhozzám.

Te szakaszd el éltemet,

Vidd Jézushoz lelkemet.

Mária, édes Szűzanya,

Szentháromságnak leánya,

Szentlélek jegyese, Krisztusnak édese,

Imádd értünk Istent, kérünk,

Krisztust nékünk.

Zokognak árvák szívei,

Sírnak özvegyek lelkei.

Tehozzád sóhajtunk,

Könyörülj mirajtunk,

Lelkünk buzgó imádságát

Kegyelmesen fogadd hozzád.

Mennyei ékes virágszál,

Ki oly csodásan virágzál,

Mutasd meg szépséged,

Segítsd meg jó néped.

Légy szószólónk, útmutatónk,

Elérnünk az üdvösséget.

Te eredendő bűn nélkül

Fogantattál és folt nélkül,

Nincs bűnöd, nincs vétked,

Szeplőtlen szépséged.

Ó drága Szűz, ó kegyes Szűz,

Vétkeinkért ó el ne űzz!

184.6
185.1.1
185.1.2
185.2.1
185.2.2
Mária, boldogságos Szűz,

Add, hogy az égi tiszta tűz

Szívünkben gerjedjen,

Lelkünkben terjedjen,

Szentül éljünk, bűntől féljünk,

Hogy veled egykor örvendjünk.

Mária, Szűzanya

Názáretből indul útnak.

Az úton fa, virág

Egymásnak szent titkot súgnak.

Madárkák zengenek,

Az ég is ráragyog:

Földön még nem esett

Ily nagy dolog.

Mária szent szívén

Dobog szíve örök Úrnak.

Virraszt a Szűzanya

Betlehemnek barlangjában.

Altatja kis fiát

Hideg téli éjszakákban:

,,Szívemről leszakadt

Isteni magzatom,

Ó hogy szent véredet

Én adhatom!

Szíveddel egy szívem

Áldott, örök boldogságban.''
185.3.1
185.3.2
185.4.1
185.4.2
186.1

Golgota szomorú

Keresztjén hull Krisztus vére.

Váltság és fizetés:

Megváltásunk drága bére.

,,Istenem, úgy legyen,

Amint Te akarod.

Fogadd el tőlem ez

Áldozatot!''

És áldott béke száll

A Szűzanya hű szívére.

Drága Szív, anyaszív,

Tebelőled él a Gyermek,

Egyetlen jó Anyánk,

Megköszönjük szent Szívednek.

Jézusé életed,

Jézusé a szíved.

Szívünk is hadd legyen,

Anyánk, tied.

Az örök életet,

Ó jó Anyánk, nekünk nyerd meg.

Mondj naponkint és óránkint,

Lelkem, dícséreteket,

Máriának, Szűzanyának,

Szentelj víg ünnepeket.
186.2
186.3
186.4
186.5
186.6

Gondolkodjál, álmélkodjál

Az ő méltóságáról,

Tisztelettel, szeretettel

Szólj az Isten Anyjáról.

őt dícsérjed, őt tiszteljed,

Hogy Fiánál segítsen,

Kérd oltalmát, nehogy a bűn

Rajtad erőt vehessen.

Mert Mária nékünk égi

Szent ajándékot hozott,

E királynő szűz méhében

Irgalom fogantatott.

Éva vétke, titkos étke,

Bezárá az egeket,

S bűne által gyötrelembe

Ejte minden népeket.

De a hív Szűz alázatja

Oly kegyelmet nyert vala,

Hogy a megtérőnek ismét

Megnyílt az ég ajtaja.
186.7
186.8
187.1
187.2
187.3

Tiszta szüzek szűz virága,

Magas a te érdemed,

Téged választott az Isten

Minden asszonyok felett.

Üdvözlégy, ó Isten Anyja,

Szentlélek temploma,

Légy megtérésünknek útján

Gyarlóságunk gyámola.

Nagy mentsége, reménysége

A kétségbe esteknek,

Dicsősége, fényessége,

Szép csillaga népednek.

Ó pátrónám, végső órám

Ha majd kínnal érkezik,

Igaz anyám, kegyes dajkám,

Szívem nálad megbuvik.

Néked élek, néked halok,

Terád bízom éltemet,

Téged tisztel árva szívem,

Ez vigasztal engemet.
187.4
187.5
187.6
188.1
188.2

Kegyes szent Szűz, ím előtted

Sírva térdre borulok,

Csak könyörülj, mert egyedül

Hű szívedhez fordulok.

Végre halál ha megtalál,

Bátorítsad szolgádat,

Éltem folyta, gonosz volta

Még kegyelmet találhat.

Látod: sírok, tőled várom,

Hogy könyörögj bűnömért

A Báránynál, szent Fiadnál,

Ki szenvedett éltemért.

Néked ajánljuk, Szűzanyánk,

A legszebb hónap alkonyát.

Ezer nép híven zengi ma:

Ó Üdvözlégy, Mária!

Énekli tiszta gyermekajk

S kik érzik a sok földi bajt,

Esengve száll szívük dala:

Ó üdvözlégy, Mária!
188.3
188.4
189.1
189.2
189.3

Hallja a bűnös és zokog,

Hogy elhagyta a hajlokot,

Melyben a legszentebb ima:

Ó üdvözlégy, Mária!

Ó tudjuk: május estelén

Az égben is több lesz a fény

S zengőbb az angyalok dala:

Ó üdvözlégy, Mária!

Nyújtsd ki mennyből,

ó szent Anyánk, kezedet,

Meg ne utáld ínségében hívedet,

Mária, Mária,

Mária, Szűzanya!

Oltalomhely Isten után

csak te vagy,

Szólj mellettem, mert Istennél szavad nagy.

Mária, Mária,

Mária, Szűzanya!

Vétkeimnek rútságáért

meg ne vess,

Szent Fiadnak országába bevezess.

Mária, Mária,

Mária, Szűzanya!
189.4
189.5
189.6
189.7
189.8

Hogyha megvetsz,

édesanyám, mit tegyek?

Vétkeimnek tengerében elveszek.

Mária, Mária,

Mária Szűzanya!

Szánd meg, kérlek,

én szomorú estemet,

Ne tekintse Fiad,

Jézus, vétkemet.

Mária, Mária,

Mária, Szűzanya!

Hanem nézze

irgalmának tengerét

S a te buzgó könyörgésed érdemét.

Mária, Mária,

Mária, Szűzanya!

És ha majdan

elközelget halálom,

Kegyes Anya, te légy

édes vigaszom.

Mária, Mária,

Mária, Szűzanya!

Akkor segíts engem,

szegény szolgádat,

Kérjed értem Jézust,

te szent Fiadat.

Mária, Mária,

Mária, Szűzanya!

190.1.1
190.1.2
190.2.1
190.2.2
190.3.1

Ó áldott Szűzanya,

mennyei szép Rózsa,

Boldog mennyországnak

drága gyöngyvirága,

Bűnösöknek ékes szószólója.

Vigyázz reánk, Édesanyánk,

Angyaloknak kegyes királynéja.

Hajtsd hozzánk, ó Anyánk, angyali orcádat,

Áldott szent Fiadat

érettünk imádjad,

Hogy láthassuk

mennyekben Atyánkat.

Vigyázz reánk, Édesanyánk,

Angyaloknak kegyes királynéja.

Mily boldogok azok,

kik téged dícsérnek,

Buzgó szívvel neked

vígan énekelnek,
190.3.2
190.4.1
190.4.2
190.5.1
190.5.2

Szent Fiadnál azok

kedvet lelnek.

Vigyázz reánk, Édesanyánk,

Angyaloknak kegyes királynéja.

Ó Szentháromságnak szolgálóleánya,

Adj erőt népednek dícséretmondásra,

Szent nevedet

hogy örökké áldja.

Vigyázz reánk, Édesanyánk,

Angyaloknak kegyes királynéja.

Üdvözlégy, áldott légy, Jézusnak dajkája,

Szegény bűnösöknek

kegyes szószólója.

Szolgáidnak

légy meghallgatója.

Vigyázz reánk, Édesanyánk,

Angyaloknak kegyes királynéja.

190.6.1
190.6.2
190.7.1
190.7.2
191.1

Tenger fövenyének

mennyi sokasága,

Tavaszi rózsáknak

drága szép virága,

Krisztus Anyja,

annyiszor légy áldva!

Vigyázz reánk, Édesanyánk,

Angyaloknak kegyes királynéja.

Alázatos szívvel

kérünk, kegyes Anyánk,

Hogy amikor eljön

a mi végső óránk,

Jobbkéz felől

állítson szent Atyánk.

Vigyázz reánk, Édesanyánk,

Angyalok kegyes királynéja.

Ó dicsőséges Asszonyság,

Napszépen fénylő tisztaság,

Kit illet mennyben boldogság

És égben, földön méltóság.
191.2
191.3
191.4
192.1
192.2

Életünk Éva elveszté,

Te szent Szülötted megszerzé,

Siralmainkat elvevé

És boldogságunk megnyeré.

Égi királynak szent Anyja,

Világosságnak ajtaja,

Kiben az élet szép napja

Magát miránk kiárasztja.

Dicsőség szentek Szentinek,

Ki alkotója mindennek,

Atya, Fiú, Szentéleknek,

Örökkön élő Istennek.

Ó dicsőséges,

ó ékességes,

Mint a csillag, fényes!

Úrnőnk s Anyánk vagy,

Drága, szép, erényes.

Angyali szózat,

látnoki jóslat,

ős királyi magzat,

Bölcs Salamonnál

Zeng neked a hangzat.
192.3
192.4
192.5
192.6
192.7

Menny királynője,

baj enyhítője,

Égi sark erője,

Tavaszi színben

Rózsa anyatője.

Hajnal nyílása,

éltünk világa,

Nap dicső sugára!

Új fényt fakasztál

Üdvünk borújára.

Éj tiszta holdja,

kín gyógyítója.

Rab szabadítója:

Tőled segítve

Láncait leoldja.

Nap mosolygása,

füst lobogása,

Szende szűzi lányka:

Szeplőtlen! érted

Gyúlt a király lángra.

Szép arany nyaklánc,

mennyei borház,

Érctorony, fedett sánc:

Minden nyomorgót

Üdvet adva megszánsz.
192.8
192.9
192.10
192.11
192.12

Pálma sudára,

nektár pohárja,

Fűszer illat-árja:

Vidd a bolyongót

Égi hon útjára.

Szent búza magja,

ékszer smaragdja,

Irgalom harangja:

Jusson elődbe

E zsolozsma hangja.

Harc lobogója,

vígság folyója,

Szűz virág bimbója:

Égi gyönyörnek

Vagy te kincstartója.

Föld liliomja,

rózsagally lombja,

Szállj az égi honba!

Melynek fényárját

Szíved földre vonja.

Menny ékessége,

nép dicsősége,

Vidd szívünket égbe:

Hogy a száműzött

Lelje nyugtát végre!
192.13
193.1.1
193.1.2
193.2.1
193.2.2

Fény a sötétben,

édes reményem,

Ó tekints le rám; fenn:

Adj híveidnek

Örök éltet. Amen!

Ó dicsőült szép kincs,

Kiben semmi rút nincs,

Kihez nem fér sötétség,

Jessze termő törzsén,

Dávid háza keblén

Felkelt boldog fényesség,

Ékes csillagokkal,

Nappal és a holddal

Vetélkedő dicsőség.

Szép liliom szála,

Kiről reánk szálla,

Ami jót az ég adott,

Kinek drága kertje

Önte világszerte

Drágalátos illatot,

Mikor Ádám népe,

Bűneiről tépve,

Átok alatt roskadott.

193.3.1
193.3.2
193.4.1
193.4.2
193.5.1

Te mennyország útja,

Paradicsom kútja,

Ki ránk öntöd jóságod,

Kinek tiszta melle,

Anyai szent keble

Nevele szép virágot,

Aki minden bűntől,

Pokolbeli tűztől

Megváltá e világot.

Hajnali szép csillag,

Ki mindenkor csillog,

Ha járunk a setétbén,

Kinek fényessége

Bátorság és béke

Kísértésben, veszélyben,

Ragyogj reánk immár,

Mert az ördög itt jár,

Keresvén kit széttépjen.

Esedezzél értem,

Hogyha bűnre tértem,

Önts belém szent félelmet,

Hogy estemet szánjam,

Bűneimet bánjam,
193.5.2
194.1
194.2
194.3
194.4

Szerezz nékem kegyelmet,

Hogy Istenhez térjek,

Tehozzád elérjek,

S dícsérhessem szent neved.

Ó Mária szent Szíve,

szűz virág!

Harmata, illata imádság.

Várja fiát, égi urát,

Virrasztva, epedve

éj s napon át.

Ó Mária szent Szíve,

tiszta kert!

Benne az ég ura lakást nyert.

Fészek e szív, mely haza hív,

Mikor a földi baj ostroma vív.

Ó Mária szent Szíve, gyertyaszál!

Templomi áldozat te voltál.

Jézusodat szent fiadat,

Istennek od'adtad magzatodat.

Ó Mária szent Szíve, könnypatak!

Belőle sóhajok fakadnak.

Hét sebe sír, hét sebe fáj:

Kereszten szenved az égi király.
194.5
195.1.1
195.1.2
195.2.1
195.2.2
Ó Mária szent Szíve, csillagunk!

Vezérünk, gyámolunk, bizalmunk.

Nézz le reánk földi csatán!

Vígy fel a mennybe a harcok után.

Te vagy földi éltünk

Vezércsillaga,

Édes reménységünk,

Kegyes Szűzanya.

Téged rendelt jó Anyánknak

Az Isten Fia,

Azért áldunk örvendezve,

Ó Szűz Mária!

Te hajnalcsillag vagy

Éltünk hajnalán,

Hogy kövessünk annak

Egész folyamán.

Téged rendelt jó Anyánknak

Az Isten Fia,

Azért áldunk örvendezve,

Ó Szűz Mária!

195.3.1
195.3.2
195.4.1
195.4.2
195.5.1

Te reménycsillag vagy

Éltünk tengerén,

Átragyogsz minden bú

És baj fellegén.

Téged rendelt jó Anyánknak

Az Isten Fia,

Azért áldunk örvendezve,

Ó Szűz Mária!

Te mint reménycsillag

Mosolyogsz felénk,

Ha tűrve s Istenben

Bízva szenvedénk.

Téged rendelt jó Anyáknak

Az Isten Fia,

Azért áldunk örvendezve,

Ó Szűz Mária!

És ha elközelget

Éltünk alkonya,

Te vagy vigaszteljes

Esti csillaga.
195.5.2
196.1
196.2
196.3
196.4

Téged rendelt jó Anyánknak

Az Isten Fia,

Azért áldunk örvendezve,

Ó Szűz Mária!
Üdvözlégy Mária, tengernek csillagja,

Mindenkor Szűzanya, mennyország kapuja.

Téged kérünk, hallgass minket szent Fiadnak ajánlj minket,

Ó szép Szűz Mária!
Mennyből leküldetett Gábriel arkangyal,

Hogy téged köszöntsön üdvözlő szavakkal. Téged kérünk, hallgass minket szent Fiadnak ajánlj minket,

Ó szép Szűz Mária!
Oldozd meg kötelét a mi sok vétkünknek,

És nyisd meg szemeit a te híveidnek.

Téged kérünk, hallgass minket szent Fiadnak ajánlj minket,

Ó szép Szűz Mária!
Lássuk meg, Asszonyunk, hogy édes Anyánk vagy,

Jézusnál minekünk jóságos védőnk vagy.

Téged kérünk, hallgass minket szent Fiadnak ajánlj minket,

Ó szép Szűz Mária!
196.5
196.6
197.1
197.2
198.1
Ó szűzek szent Szűze, a te fiaidnak

Adj tiszta életet szegény szolgáidnak.

Téged kérünk, hallgass minket szent Fiadnak ajánlj minket,

Ó szép Szűz Mária!
Hogy a te Fiadat mind földön, mind mennyben

Dícsérjük boldogan az örök életben.

Téged kérünk, hallgass minket szent Fiadnak ajánlj minket,

Ó szép Szűz Mária!
Üdvözlégy, ó szép mennyek királynéja,

És dicsőséges angyalok Asszonya,

Egek kapuja, belőled jött Isten

Fénye, világa.
Örvendezz, szép Szűz, Isten édes Anyja,

Mindeneknél szebb, teljes piros rózsa,

Ó, emlékezzél, szent Fiadnál értünk,

Ó esedezzél.

Mennybéli Atya Isten,

Megváltó Fiú Isten,

Szentlélek Úristen,

Szentháromság egy Isten,

Irgalmazz minekünk!
198.2
198.3
198.4
198.5
198.6

Szentséges Szűz Mária,

Istennek szent Szülője,

Szűzeknek szent Szűze,

Krisztusnak szűz szent Anyja,

Könyörögj érettünk!

Isteni malaszt Anyja,

Tisztaságos szent Anya,

Mindenkor szűz Anya,

Szeplőtelen szent Anya,

Könyörögj érettünk!

Szerelmes szép Szűzanya,

Csudálatos Szűzanya,

Teremtőnk szent Anyja,

Megváltónknak szent Anyja, Könyörögj érettünk!

Nagyokosságú szent Szűz,

Becsülendő kegyes Szűz,

Dícsérendő szent Szűz,

Nagyhatalmú drága Szűz,

Könyörögj érettünk!

Kegyes és irgalmas Szűz,

Nagy hűséggel teljes Szűz,

Igazság tüköre,

Bölcseségnek szent széke,

Könyörögj érettünk!

198.7
198.8
198.9
198.10
198.11

Örömünknek nagy oka,

Lelki, tiszta szent edény,

Tiszteletes edény,

Ájtatosság edénye,

Könyörögj érettünk!

Titkos értelmű rózsa,

Dávid király szép tornya,

Elefántcsont-torony,

Szűz Mária, aranyház,

Könyörögj érettünk!

Frigynek drága szekrénye,

Mennyországnak ajtaja,

Hajnali szép csillag,

Betegek gyógyítója,

Könyörögj érettünk!

Bűnösöknek oltalma,

Szomorúak vígalma,

Hívek segedelme,

Magyarország védelme,

Könyörögj érettünk!

Angyalok királynéja,

Pátriárkák asszonya,

Próféták asszonya,

Apostolok asszonya,

Könyörögj érettünk!
198.12
198.13
198.14
198.15
199.1

Vértanúk királynéja,

Hitvallók királynéja,

Szűzek királynéja,

Minden szentek asszonya,

Könyörögj érettünk!

Ősbűn nélkül született,

Szent Olvasó asszonya,

Béke királynéja,

Magyarok Nagyasszonya,

Könyörögj érettünk!

Ó Istennek Báránya,

Ki elveszed bűnünket,

Kegyelmezz minékünk,

Ó hallgass meg bennünket,

Irgalmazz minékünk!

Krisztus,

ó hallgass meg minket,

Krisztus, hallgass meg minket,

Uram, irgalmazz nékünk,

Krisztus, kegyelmezz nékünk,

Uram, irgalmazz nékünk!

Uram irgalmazz nekünk,

Krisztus, kegyelmezz nekünk,

Krisztus, hallgass minket,

Krisztus hallgass meg minket,

Uram, irgalmazz nekünk!
199.2
199.3
199.4
199.5
199.6

Mennybéli Atya Isten,

Megváltó Fiú Isten,

Szentlélek Úristen,

Szentháromság egy Isten,

Irgalmazz minekünk!

Szentséges Szűz Mária,

Istennek szent anyja,

Szűzeknek szent Szűze,

Krisztusnak szent anyja,

Könyörögj érettünk!

Isteni malasztnak anyja,

Tisztaságos anya,

Szeplőtelen szűz anya,

Makula nélkül való anya,

Könyörögj érettünk!

Szűz virág szent anya,

Szeretetre méltó anya,

Csodálatos anya,

Teremtőnk szent anyja,

Könyörögj érettünk!

Üdvözítőnknek anyja,

Nagyokosságú Szűz,

Dicsérendő szent Szűz,

Nagyhatalmú szent Szűz,

Könyörögj érettünk!
199.7
199.8
199.9
199.10
199.11

Kegyes és irgalmas Szűz,

Hívséggel teljes Szűz,

Igazságnak tükre,

Bölcseségnek széke,

Könyörögj érettünk!

Örömünknek oka,

Lelki tiszta edény,

Tiszteletes edény,

Ájtatosságnak jeles edénye,

Könyörögj érettünk!.

Titkos értelmű rózsa,

Dávid királynak tornya,

Elefántcsontból való torony,

Mária, aranyház,

Könyörögj érettünk!.

Frigynek szent szekrénye,

Mennyországnak ajtaja,

Hajnali szép csillag,

Betegek gyógyítója,

Könyörögj érettünk!

Bűnösök oltalma,

Szomorúak vígasztalója,

Keresztények segítsége,

Magyarország oltalmazója,

Könyörögj érettünk!
199.12
199.13
199.14
199.15
199.16

Angyalok királynéja,

Pátriárkák királynéja,

Próféták királynéja,

Apostolok királynéja,

Könyörögj érettünk!

Mártírok királynéja,

Hitvallók királynéja,

Szűzek királynéja,

Minden szentek királynéja,

Könyörögj érettünk!

Eredeti bűn nélkül fogantatott királyné,

Mennyekbe fölvett királyné,

Szentolvasó királynéja,

Béke királynéja,

Könyörögj érettünk!

Istennek Báránya,

Ki elveszed a világ bűneit,

Kegyelmezz minekünk!

Istennek Báránya,

Ki elveszed a világ bűneit,

Hallgass meg minket!
199.17
199.18
200.1
200.2
200.3

Istennek Báránya,

Ki elveszed a világ bűneit,

Irgalmazz minekünk!

Krisztus, hallgass minket,

Krisztus, hallgass meg minket,

Uram, irgalmazz nekünk,

Krisztus, kegyelmezz nekünk,

Uram, irgalmazz nekünk!

Uram, irgalmazz nekünk,

Krisztus, kegyelmezz nekünk,

Krisztus, hallgass minket,

Krisztus, hallgass meg minket,

Uram, irgalmazz nekünk!

Mennybéli Atya Isten,

Megváltó Fiú Isten,

Szentlélek Úristen,

Szentháromság egy Isten,

Irgalmazz minekünk!

Szentséges Szűz Mária,

Istennek szent anyja,

Szűzeknek szent Szűze,

Krisztusnak szent anyja,

Könyörögj érettünk!
200.4
200.5
200.6
200.7
200.8

Isteni malasztnak anyja,

Tisztaságos anya,

Szeplőtelen szűz anya,

Makula nélkül való anya,

Könyörögj érettünk!

Szűz virág szent anya,

Szeretetre méltó anya,

Csodálatos anya,

Teremtőnk szent anyja,

Könyörögj érettünk!

Üdvözítőnknek anyja,

Nagyokosságú Szűz,

Dicsérendő szent Szűz,

Nagyhatalmú szent Szűz,

Könyörögj érettünk!

Kegyes és irgalmas Szűz,

Hívséggel teljes Szűz,

Igazságnak tüköre,

Bölcseségnek széke,

Könyörögj érettünk!

Örömünknek oka,

Lelki tiszta edény,

Tiszteletes edény,

Ájtatosságnak jeles edénye,

Könyörögj érettünk!

200.9
200.10
200.11
200.12
200.13

Titkos értelmű rózsa,

Dávid királynak tornya,

Elefántcsontból való torony,

Mária, aranyház,

Könyörögj érettünk!

Frigynek szent szekrénye,

Mennyországnak ajtaja,

Hajnali szép csillag,

Betegek gyógyítója,

Könyörögj érettünk!

Bűnösök oltalma,

Szomorúak vigasztalója,

Keresztények segítsége,

Magyarország oltalmazója,

Könyörögj érettünk!

Angyalok királynéja,

Pátriárkák királynéja,

Próféták királynéja,

Apostolok királynéja,

Könyörögj érettünk!

Mártírok királynéja,

Hitvallók királynéja,

Szűzek királynéja,

Mindenszentek királynéja,

Könyörögj érettünk!
200.14
200.15
200.16
200.17
200.18

Eredeti bűn nélkül

fogantatott királyné,

Mennyekbe fölvett királyné,

Szent olvasó királynéja,

Béke királynéja,

Könyörögj érettünk!

Istennek Báránya, ki elveszed a világ bűneit,

Kegyelmezz minekünk!

Istennek Báránya, ki elveszed a világ bűneit,

Kegyelmezz minekünk!

Istennek Báránya, ki elveszed a világ bűneit,

Hallgass meg minket!

Istennek Báránya, ki elveszed a világ bűneit,

Hallgass meg minket!

Istennek Báránya, ki elveszed a világ bűneit,

Irgalmazz minekünk!

Istennek Báránya, ki elveszed a világ bűneit,

Irgalmazz minekünk!

Krisztus, hallgass minket,

Krisztus, hallgass meg minket,

Uram, irgalmazz nekünk,

Krisztus, kegyelmezz nekünk,

Uram, irgalmazz nekünk!
201.1
201.2
201.3
201.4
201.5

Üdvözítőnk édesanyja,

Mennyeknek megnyílt kapuja,

Tengerjárók szép csillaga,

Boldogságos Szűz Mária!

Légy segítség hű népednek,

Az elesett bűnösöknek,

Ki szülője Istenednek,

Anyja lettél Teremtődnek.

Mert angyali köszöntésre

Rádszállott az Úr Szentlelke.

Ekkor lett az örök Ige

Szűz méhednek szűz gyümölcse.

Azért, édes Istenanyja,

Légy bűnösök szószólója,

Botló lábunk támasztója,

Üdvösségünk nyílt kapuja.

Adjunk hálát az Istennek,

Atya, Fiú, Szentléleknek,

Három személy Felségének,

Egymivoltú Istenségnek.
202.1.1
202.1.2
202.2.1
202.2.2
203.1

Megváltónk Szülője, szentséges Szűzanya,

Mennyország ajtója, tengerek csillaga!

Siess és oltalmazd rosszrahajló lelkünk,

Ha vétekbe esnénk, segíts, hogy felkeljünk.

Te, ki az angyaltól üzenetet vettél

S csodás módon, szűzen Isten anyja lettél,

Szánd meg a bűn súlyos jármában élőket

S a Te szent Fiadhoz vezesd vissza őket.

Mennyországnak Királynéja,

Angyaloknak szent Asszonya,

Áldott gyökér, Szűz Mária,

Üdvözlégy, Krisztus szent anyja!
203.2
203.3
204.1
204.2
205.1

Teáltalad e világra

Új világosság virrada.

Örülj, dicsőség virága,

Kinél szebb nem jött világra.

Áldott légy, drágalátos Szűz!

Isten véled, szép virág, Szűz!

Mennyben szent Fiad mellett ülsz

S tudjuk, rajtunk is könyörülsz.

Királynéja az egeknek

S az angyali seregeknek!

Áldunk Téged és dícsérünk,

Mert Megváltót szültél nékünk.
Örülj, dicső, szép Szűzanyánk;

Mennynek dísze, tekints le reánk,

Szerezz nékünk, kérünk Téged,

Szent Fiadtól segítséget.

Mennynek királyné asszonya,

Örülj, szép Szűz, Alleluja!

Mert, kit méhedben hordozni

Méltó voltál, Alleluja!
205.2
206.1.1
206.2
207.1
207.2

Amint megmondotta vala,

Föltámadott, Alleluja!

Imádd Istent, hogy lemossa

Bűneinket, Alleluja!
Mennyországnak királynéja, Alleluja,

Örülj, vigadj, Szűz Mária, Alleluja, Mert méhednek szent gyümölcse, Alleluja,

Sír bilincsét összetörte, Alleluja!
Úgy lett, amint megmondotta, Alleluja,

Feltámadott harmadnapra, Alleluja, Szent Fiadnál, kegyes Anyánk, Alleluja,

Szólj mellettünk, ha botlanánk, Alleluja!

Mennyországnak Királynéja,

Irgalmasságnak szent anyja,

Élet, édesség, reménység,

Üdvözlégy, szép Szűz Mária.

Évának árva fiai,

Számkivetett maradéki,

Siralminak örökösi,

Sok nyavalyáknak hajléki.
207.3
207.4
207.5
208.1
208.2.1

E siralomnak völgyében,

Kik nyavalygunk nagy inségben,

Hozzád óhajtunk mennyégbe,

Hol vagy örök dicsőségben.

Azért szószólónk, szemedet,

Fordítsd hozzánk kegyelmedet,

És a te bűnös népedet,

Oltalmazzad híveidet.

Ó édes Szűz, irgalmadat,

Mutasd meg kegyes voltodat,

Holtunk után szent Fiadat,

Mutasd meg boldogságodat.
Irgalmas Szűzanyánk, királynőnk, üdvözlégy,

Áldunk Téged, élet, édesség, reménység, Kik Éva bűnéért száműzésben élünk,

E siralomvölgyből könnyek között kérünk
Légy kegyes szószólónk, fordítsd felénk szemed

S mutasd meg majd nékünk áldott Egyszülötted, Ó irgalmas, édes, kegyes Szűz Mária,

Ó irgalmas, édes, kegyes Szűz Mária!,

209.1
209.2.1
209.2.2
209.3.1
209.3.2

Véghetetlen örök Isten,

Magasztaljuk nevedet, Angyalaid seregében Imádunk most tégedet.

Országodban ők királyi

Széked előtt állanak,

És az legfőbb boldogságuk,

Hogy szünetlen áldanak.

Köszöntjük hát nagy örömmel

Hűséges szolgáidat,

És tisztelve áldjuk őket

S imádjuk jóvoltodat:

Hogy lelkünknek oltalmára

Ily tiszta hív lelkeket

Rendeltél s így megkönnyíted

Itt nekünk az életet.

Köszöntünk és magasztalunk,

Édes örzőangyalok!

Érettetek az Istennek

Mély hálával hódolok.

Hogy titeket, tiszta lelkek,

Bűnös gyarlóságunknak

Gyámolítójává rendelt,

Örök hála Urunknak!

209.4.1
209.4.2
209.5.1
209.5.2
209.6.1

Ó, tehát ne hagyjatok el,

Ha bal útra tévedünk,

Nehogy győzzön a rossz lélek,

Test és világ ellenünk.

Az üdvösség ösvényére

Vonjon áldott kezetek,

Hogy lelkünk a mennyben egykor

Áldja Istent véletek.

Legyen áldás és dícséret,

Néked, ó Szentháromság,

Ki nékünk itt irgalom vagy,

S angyaloknak boldogság.

Engedd egykor e hív lelkek

Szent karában zengenünk:

Szent örökké, szent örökké,

Szent vagy, édes Istenünk!

Szent Mihály, az Úr ügyének

Győzedelmes bajnoka,

Mennyország nagy ékessége,

Örömünknek nagy oka!
209.6.2
209.7.1
209.7.2
209.8.1
209.8.2

Segíts, hogy mint te meggyőzted

A fellázadt lelkeket,

Szintúgy győzzünk le itt minden

Lelki ellenségeket.

Ó Istennek erőssége,

Üdvözlégy, szent Gábriel!

Váltságunknak égi hírét

A Szűzhöz te vitted el.

Kérjed Jézust, hogy lelkünket

Váltságának érdeme

Oda vigye, hol te áldod

őt, ó Isten követe.

Üdvözlégy, ó égi orvos,

Szent Ráfael arkangyal!

Látod, mennyi küzdelmünk van

Lelki-testi sok bajjal.

Vidd az Isten színe elé

Szívünk könyörgéseit,

S szent kegyelme igazgassa

Életünknek lépteit.

210.1
210.2
210.3
210.4
210.5
Nagy öröm van ma az égben, örvendezzünk, keresztények,

Szenteljük e dicső napot Mindenszentek ünnepének.

Gyülekezzünk szívesen, énekeljünk lelkesen:

Mindenszentek, üdv tinéktek.
Millió szent énekel ma fönt az égben Alleluját,

Angyalkarok harsonái lelkesülve, híven fújják:

Üdv, dicsőség, glória néked, Isten egy Fia,

Egek, földek mind ezt zúgják.
Krisztus Urunk tanítása volt a szentek lelki étke,

Kínálták az apostolok s ifjak, aggok éltek véle.

Mi is hívőn hallgatjuk, mindenkoron megtartjuk

Szentjeinknek örömére.
Lángoló hit lobogott a Mindenszentek hű szívében,

Azért vannak koszorúsan az Úr Jézus közelében.

Bennünk is él a szent hit: hisszük örök tanaid,

Így leszünk fönt mi is égben.
Felajánljuk Néked, Urunk, e legszentebb áldozatot,

Fogadd véle szívünket is, mit bűnbánat általhatott.

Szent Fiadnak keresztje, Mindenszentek érdeme

Nyerjen nékünk bocsánatot.
210.6
211.1
211.2
211.3
211.4
Szent vagy, Isten! ezt éneklik szentjeid az égi honban,

Hódolatos énekükkel a szívünk is összedobban.

Térdrehullva dícsérünk, teljesítsd a reményünk,

Hogy láthassunk országodban.

Két oszlopa igazságnak,

Két csillaga e világnak.

Imádjátok Istent értünk, Péter és Pál,

Hadd jöjjön el ő országa közibénk már!

Ti a szent hit ültetői,

Pogány Róma új szülői.

Imádjátok Istent értünk, Péter és Pál,

Hadd jöjjön el ő országa közibénk már!

Jézus drága szent nevéért

Ontottatok Rómában vért.

Imádjátok Istent értünk, Péter és Pál,

Hadd jöjjön el ő országa közibénk már!

Örök immár koronátok,

Jézus szava boldogságtok.

Imádjátok Istent értünk, Péter és Pál,

Hadd jöjjön el ő országa közibénk már!
211.5
211.6
212.1
212.2
212.3

Tanítástok hitünk őre,

El ne térjünk soha tőle!

Imádjátok Istent értünk, Péter és Pál,

Hadd jöjjön el ő országa közibénk már!

Általatok Jézust valljuk,

Érettetek magasztaljuk.

Imádjátok Istent értünk, Péter és Pál,

Hadd jöjjön el ő országa közibénk már!
Szent Péter Apostol

nagy dícséretét

Énekeljük vígan,

ülvén ünnepét,

Ó Szent Péter oldj meg bűnünktől, Nyerj irgalmat nékünk Istentől.

Anyaszentegyháznak fundamentuma,

Erős kősziklája, édes oltalma,

Soha már a pokol kapui

Nem lehetnek ő meggyőzői.
Te Krisztushoz mentél

többiek előtt

Száraz lábbal tenger

habjai fölött.

Kötve avagy oldva mennyek- ben, Mit te földön rendelsz, úgy lészen.
212.4
212.5
213.1
213.2
213.3
Mutasd meg mirajtunk

szent hatalmadat,

Ó Szent Péter, melyet

Isten néked ad,

Egészségben tartsd meg testünket,

Vezesd boldogságra lelkünket.
Együtt dicsőítsük

közös örömmel

Szent Pál apostolt is

ma szent Péterrel,

A világnak bölcs tanítóját,

Szent Egyháznak másik oszlopát.

Áldunk Isten jó szolgája,

Szent családnak hű sáfárja,

Kire Isten megváltásunk

titkát bízta,

Mert a lelked igaz volt

és szíved tiszta.

Őre voltál Máriának,

Tanuja szűz liljomának,

Kit kertedbe Isten plántált vigyázatra,

Hogy fakasszon drága bimbót áldozatja.

Betlehemnek jászolánál

A Kisdedre ráhajoltál,

Megmutattad pásztoroknak, királyoknak,

Kit fiaiak mindörökké hinni fognak.

213..4
213.5
213.6
213.7
214.1.1

Bosszújától Heródesnek

Isten Fiát védelmezted,

Bujdosásban lelked retteg, tested fárad,

Hogy megtartsd őt a megváltó keresztfának.

Kit angyalok hűn szolgálnak,

Intésére készen állnak,

Isten Fia tenéked lett engedelmes,

Alázattal szavaidra ő figyelmez.

Két kezed munkája árán

Növekedett a szent Bárány,

Műhelyedet verejtékkel megszentelte,

Ott készült a keresztfára áldott lelke.

S a keresztfán kit megváltott,

Sok baj őrli e világot:

Ó Szent József, Szentcsaládnak hű sáfárja,

Legyen gondod Jézusod szent Egyházára!

Krisztus Jézus Nagyanyjának,

Dicsőséges szent Annának,

Zengjen buzgó éneket

Szívünkből a szeretet.

Kérünk te szent magzatodért,
214.1.2
214.2.1
214.2.2
214.3.1
214.3.2

És kit ő szült, Megváltónkért,

Szent Anna, szent Anna!

Krisztus Jézus nagyanyja,

Légy híveid oltalma.

Te vagy azon áldott szent föld,

Melyből ama szép virág nőtt,

Szűzességnek liljoma,

Üdvözítőnk szent Anyja.

Kérünk te szent magzatodért,

És kit ő szült, Megváltónkért,

Szent Anna, szent Anna!

Krisztus Jézus nagyanyja,

Légy híveid oltalma.

Mily nagy a te méltóságod,

Hogy az Isten így megáldott,

Hogy ennyire szeretett,

S fölmagasztalt tégedet.

Kérünk te szent magzatodért,

És kit ő szült, Megváltónkért,

Szent Anna, szent Anna!

Krisztus Jézus nagyanyja,

Légy híveid oltalma.

214.4.1
214.4.2
214.5.1
214.5.2
214.6.1

Kérj Istentől szent kegyelmet,

Melynek vezérfénye mellett,

Hűn követve tégedet,

Töltsük itt az életet.

Kérünk te szent magzatodért,

És kit ő szült, Megváltónkért,

Szent Anna, szent Anna!

Krisztus Jézus nagyanyja,

Légy híveid oltalma.

Védelmezze pártfogásod

Mindenkor az ifjúságot;

Légy a szűzek örzője

Szűzanyánk szent szülője.

Kérünk te szent magzatodért,

És kit ő szült, Megváltónkért,

Szent Anna, szent Anna!

Krisztus Jézus nagyanyja,

Légy híveid oltalma.

Ó, házasok szent példája!

Légy híveid oltalmára,

Isten szerint éljenek

S üdvösséget nyerjenek.

Kérünk te szent magzatodért,
214.6.2
214.7.1
214.7.2
214.8.1
214.8.2

És kit ő szült, Megváltónkért,

Szent Anna, szent Anna!

Krisztus Jézus nagyanyja,

Légy híveid oltalma.

Távoztasson el jóságod

Minden háztól minden átkot,

Minden rosszat, de kivált

A bűnt, e nagy lelki kárt.

Kérünk te szent magzatodért,

És kit ő szült, Megváltónkért,

Szent Anna, szent Anna!

Krisztus Jézus nagyanyja,

Légy híveid oltalma.

Vígasztald a szenvedőket,

Az inséggel küszködőket,

Minden árvát s özvegyet

Segítsen föl szent kezed.

Kérünk te szent magzatodért,

És kit ő szült, Megváltónkért,

Szent Anna, szent Anna!

Krisztus Jézus nagyanyja,

Légy híveid oltalma.

214.9.1
214.9.2
215.1.1
215.1.2
215.2.1

S ha végóránk elközelget,

Légy halálos ágyunk mellett,

Hogy isteni unokád

Adjon égi koronát.

Kérünk te szent magzatodért,

És kit ő szült, Megváltónkért,

Szent Anna, szent Anna!

Krisztus Jézus nagyanyja,

Légy híveid oltalma.

Ha kívántok nagy csodákat,

Szent Antalhoz menjetek,

Ha szenvedtek bajt, aggságot,

Gyámolt tőle kérjetek.

Soha azon inség, tévely,

Sem a vétek nem fogott,

Akit Antal szent kezével

Pajzsa alá fogadott.

Intésére a tengernek

Csillapodnak habjai;

S a kárvallott jó embernek

Megkerülnek javai.
215.2.2
215.3.1
215.3.2
216.1
216.2

A bilincsek szétszakadnak,

A veszély is elsimul,

A csapások ellankadnak

És az áldás bőven hull.

Légyen áldás az Atyának

A mennybéli trónuson,

Légyen áldás szent Fiának

Most és minden korokon,

Légyen áldás a Léleknek,

Ki lelkünket szenteli.

Vegye bérét a mennyeknek,

Ki Szent Antalt tiszteli.

Föltekintünk a szegénység ködfelhőin át Páduának csillagára, Szent Antal, terád Bízva hozzád fordulunk,

Bajainkban gyámolunk,

Hallgat szádra, hő imádra Jézus, jó Urunk.

Szent Ferencnek nyomdokában vígasztalva jársz, Nyert ügyünk van, ha te ott fent oltalmunkra állsz. Szánd a néma szenvedőt, Aggódót a harc előtt; Szánd a bárányt, hogyha látod a tövisben őt.
216.3
216.4
216.5
216.6.
217.1

Jézus által terveinket jó sikerre vidd, Megfogadjuk, el nem hagyjuk hű szegényeid. Alamizsnánk édesebb, Ha megáldja szent kezed, Fölkel tőle új erőre a porbaesett.
Tiszta férfi, karjaidban a kis Jézus ül, Szólj mellettünk, mert szavadra hozzánk édesül, ő az angyali kenyér,

Lelkünk csak belőle él,

Porló testünk feltámadást csak benne remél.
Antal, kinek lángszavára mély tenger felel, Szívünk siket mélységét is szavad verje fel. Boldog, aki rád figyel,

Nyomdokodban indul el

Krisztus útján, hős erényre, porból égbe fel.
Majd ha fut már a megfáradt test alól a föld, Ó Szent Antal, üdvösséget ott keresve fönt, Segítsd véled zengenünk:

,,Ó, dicső Szűz, légy velünk!

Ha velünk vagy, Jézus Anyja, ki győz ellenünk!''
Téged kérünk esedezve, irgalmas Isten! Szenteidnek felajánlott könyörgésünkben. Jószágunkat őrizd meg

Mindennémű veszélynek

Ártalmától szent Vendelnek könyörgésére.

217.2
217.3
217.4
217.5
217.6
Mindenünket tőled vettük, mindenek Ura! Te alkottad a barmokat szolgálatunkra. Jószágunkat őrizd meg

Mindennémű veszélynek

Ártalmától szent Vendelnek könyörgésére.
Te vagy élő kútforrása minden javaknak, Te adsz erőt, táplálékot minden állatnak. Jószágunkat őrizd meg

Mindennémű veszélynek

Ártalmától szent Vendelnek könyörgésére.
Tartsd meg, Uram, amit adtál, hogy hív munkánkkal. Kenyerünket megszerezzük jóvoltod által. Jószágunkat őrizd meg Mindennémű veszélynek Ártalmától szent Vendelnek könyörgésére.
Ments meg minket az éhségtől, háborúságtól, Szárazságtól, árvizektől és döghaláltól. Jószágunkat őrizd meg Mindennémű veszélynek

Ártalmától szent Vendelnek könyörgésére.
Ne nézd, Uram, vétkeinknek nagy sokaságát, De atyai szereteted irgalmasságát. Jószágunkat őrizd meg

Mindennémű veszélynek

Ártalmától szent Vendelnek könyörgésére.
217.7
217.8
218.1
218.2
218.3
Tégy méltókká ismét minket szeretetedre, Kik bűneink bocsánatát kérjük epedve. Jószágunkat őrizd meg

Mindennémű veszélynek

Ártalmától szent Vendelnek könyörgésére.
Szent Fiadnak szent nevére kérünk, nagy Isten,

Bízván az ő véghetetlen nagy érdemében. Jószágunkat őrizd meg Mindennémű veszélynek

Ártalmától szent Vendelnek könyörgésére.
Ó szent János, Én hiányos

Bűnös, eléd borulok,

Mert éltemben, Hír s nevemben Oltalmazol mindenben. Ó szent János ereje!Jó hírnévnek védelme,

Becsületnek kegyelme!
Én rút lélek Buzgón kérlek,

Tisztelem nagy lelkedet,

Bár némulok, Leborulok,

Gyalázattól pirulok.

Ó szent János ereje!

Jó hírnévnek védelme,

Becsületnek kegyelme!
Szent gyónásért, Mély titkáért

Mártír lettél, ontván vért,

Tüzet, vizet Megpróbáltál,

Életedtől megváltál.

Ó szent János ereje!

Jó hírnévnek védelme,

Becsületnek kegyelme!
218.4
218.5
219.1
219.2
219.3
Nyelvek lángja, Tűzfullánkja

Ne engedd, hogy árthasson,

Ha üldöznek, Nyelvvel ölnek,

Rágalmaznak, gyűlölnek.

Ó szent János ereje!

Jó hírnévnek védelme,

Becsületnek kegyelme!
Tekints reánk,Édes Atyánk,

Esedezünk tehozzád,

Szent Jánosnak érdeméért

Legyen mienk mennyország.

Ó szent János ereje!

Jó hírnévnek védelme,

Becsületnek kegyelme!

Az Úrnak dobban, ég a szív,

Csak róla zeng ma szánk.

Mert szomjú földre manna hull: Az égi Küldött harmatozza ránk.

És Isten ajkán kél a szó:

,,Te Úr vagy, sziklaszál.

A Lélek által szült a Szűz,

És úri széked mindörökkön áll.''

Ó drága gyermek, áldva légy,

Te titkos égi lény,

Ki harc vagy, mégis béke vagy, Mert tűz a vérted és ruhád a fény.
219.4
219.5
219.6
219.7
219.8

A Sátán lábad zsámolya,

S arcod mint az ég;

Te győztes, mégis édes Úr,

Ó Szívkirály, ma üdvözölve légy.

Az egy Igében mondta ki

Az Isten önmagát.

Övébe jött, s nem ösmeré

A vak sötét az égnek csillagát.

De mind, kik őt megismerik,

Az emberszív, ha rátalált,

Boldogságos végtelenbe nő.

A boldog Isten egy Fiát,

A Krisztust vallja szánk,

Mert mindöröktől származik:

Az Úrral egy, a lángból tiszta láng.

Az Isten mélye szülte őt.

Az Úrban ő is Úr.

De arca mégis emberarc.

És drága Szíve emberszívre hull.
219.9
219.10
219.11
220.1.1
220.1.2

Ma öltsön szép mosolyt az ég,

És völgyön, halmon át

Az égre szálljon könnyű dal,

Mert láttuk őt, ki Szűz ölébe szállt.

Övé a menny, övé a föld,

A szív csak érte ég.

Övé e tiszta áldozat,

Hol emberszívvel egyesül az ég.

Szent énekünk most száll feléd,

Te fényes, drága Szent.

Hogy testet öltött szép Igéd,

A hálánk érte mindörökké zeng.

Áldozattal járul hozzád, ó nagy Isten, hív néped,

Hogy végtelen jóságodért hálát adjon tenéked.

A gyermeki hű szíveknek

Áldozatját nem veted meg,

Szálljon arra országodból isteni szent tetszésed.

220.2.1
220.2.2
220.3.1
220.3.2
220.4.1

Dicsőség a magasságban a fölséges Istennek,

Békesség itt lenn a jámbor, jószándékú embernek.

Add, hogy mindig élő hittel,

Hív reménnyel, szeretettel

Mondjunk méltó dícséretet, ó Atyánk, szent nevednek.

Úr Jézus, te hoztad égből az üdvösség igéit,

A te drága ajándékod az egekbe vivő hit.

Ez élessze szíveinket,

Ez vezesse tetteinket.

Uram, Uram, kihez menjünk, ha malasztod nem segít.

Az oltáron megújul most a kereszt áldozata,

Mint azt vérrel bűneinkért Megváltónk bemutatta.
220.4.2
220.5.1
220.5.2
220.6.1
220.6.2

Ámbár itten nincs vérontás,

De megvan az Istenáldás,

Bőven árad ránk a váltság, vérének szent harmata.

A kenyér s boráldozattal felajánljuk szívünket,

Szándékunkat, tetteinket és mind egész éltünket.

Áldd meg, amit fölszentelnek

Hív szolgáid szent nevednek.

Irgalmasság édes Atyja, ó hallgass meg bennünket.

Az angyalok seregével zengjük: Szent az Úristen!

A tiszta szív örömével mondjuk: Szent az Úristen!

Zengje velünk az ég és föld,

Melyet dicső neve bétölt:

Szent az Isten, szent az Isten, örökké szent az Isten!

221.1
221.2
221.3
221.4
221.5

Egybegyűltünk, ó nagy Isten,

Buzgó imádásodra, Lelkünk méltó hadd lehessen Isteni áldásodra, Mely a tiszta áldozatban Számunkra elrejtve van. Ó tekints hát kegyelmesen Itt esdeklő nyájadra.

Legyen áldás és dicsőség

Mennyben a nagy Istennek!

Testi, lelki szent békesség

Földön minden embernek.

Az angyali seregekkel Kiáltsuk nagy örömmel: Dicsőség a jó Istennek, Békesség az embernek!
Ó Atyánk, te itt a földön

Anyát adtál minekünk,

Kinek szívén mindörökkön

Békességet lelhetünk. Szentegyházad e jó anya,

Az igazság oszlopa, Nem félünk mi, bármi jöjjön, Amíg ő áll mellettünk.

Jézus Krisztus szerzeménye

A kenyér s boráldozat,

Mit nevednek emlékére, Uram, szolgád bemutat. Legyen kedves, ó szent Atya, Fiad vére harmata;

Lelkünket, hogy hófehérre

Mossa, kérünk, elfogadd.

Szent örökké, szent az Isten,

Atya, Fiú, Szentlélek!

Zengjen égen s földön minden

Hálát a nagy Istennek. Áldott, ki az Úr nevében Jő angyalok körében. Szent örökké, szent az Isten, Atya, Fiú s Szentlélek!
222.1
222.2
222.3
222.4
222.5
Futva jöttem elibéd

Szentélyedbe, Isten;

Édes arcod örömét

Be kerestem! Mint a szarvas hűs eret, Csobogót,

Úgy kívánlak, mérhetetlen

Égi jót.

Háromságban örök Egy,

Téged magasztallak,

Békességet permetezz

Az igaznak! Énekszóval áldalak Művedért.

Áldott Krisztus, kegyelmedbe

Vissza végy.
Árva szívem holt erét

Töltsd meg, égi Jóság.

Átcsobogjon szent igéd:

Friss valóság. Hadd teremjen szűz erőt, Tiszta vért,

Halni bátor hősi szívet

Szívedért.
Hiszek hármas, mégis egy

Örök égi Jóban,

Láthatatlant s láthatót

Alkotóban. Hiszem hozzánk testesült egy Fiát,

És a Lélek csodatermő

Harmatát.
Vedd e tiszta áldozat

Kenyerét, Hatalmas.

Árva szónkra, Irgalom,

Kérünk, hallgass. Bűneinkért ad Fiad drága bért,

Ó fogadd el elevenért,

Holtakért.
222.6.2
222.7
223.1
223.2
223.3

Meghajoltan áldozunk,

Benne kedved teljék.

Vedd e víz és vedd e bor

Titkos teljét.Égbe küldje illatát a kehely. Hozzánk hajló irgalommal töltsön el.

Szent az Úr! a földtekén

Mennydörögve szólal

Angyalajkak kórusán

Csendülő dal. Szent az Isten. Emberért ő teremt

Szeretetből üdvösséget.

Szent, szent, szent!

Hozzád sóhajt a lélek, Urunk,

Hozzád vonz az igaz szeretet,

Hozzád jöttünk, eléd borulunk.

Útunk állnák gonosz bűneink,

Ám addig kér esengve imánk,

Míg irgalmad reánk letekint.

Istenhez száll dícsérő imánk.

S ha van bennünk igaz akarat,

Istentől száll a béke reánk.
223.4
223.5
223.6
223.7
223.8

Mint föld issza

a csendes esőt,

Úgy fogadjuk az égi igét,

Ez ád nékünk vigaszt s új erőt.

Drága kincsünk

nekünk a hitünk.

Hálás szívvel

köszönjük, Urunk,

Hogy szólottál, hogy szerethetünk.

Szent Szíveddel

együtt hevülünk,

Felajánljuk szívünk, mindenünk.

Szándékoddal így egyesülünk.

Gyarló szívünk imája csekély.

De ha Szíved

könyörög velünk,

Mégis, mégis bizton eget ér.

Ó, áldjuk mind az egek urát,

Szent, szent, szent vagy,

így szóljon imánk.

Ég s föld zengje a hála dalát.
224.1
224.2
224.3
224.4
224.5
Induljunk testvérek a Golgota hegyére, Jézusunk Megváltónk áldozati helyére. Az oltárnak Golgotáján újra meghal most a Bárány.

Új kegyelmet ad

A nagy áldozat.
Istennek dicsőség ez a titkos áldozat. Embernek békesség egyedül csak itt fakad. Az angyali seregeknek,

Kik látatlan itt lebegnek,

Zengjük énekét:

Nyitva most az ég!
Bárányt és gerlicét, tiszta tömjénillatot áldoztak Istennek régi jámbor századok. Krisztus a mi áldozatunk,

Amelyet most bemutatunk,

Kenyérszín alatt:

Egy az áldozat.
Lélekben látjuk most a Golgota keresztjét, kereszten haldokló kegyes Krisztus szent testét. Magát adta mihelyettünk, hisszük: meghalt miérettünk. Mégis itt maradt: Örök áldozat.
Most, Uram, lelkünket fölajánljuk teneked,

Oltárod asztalán ezt a titkos kenyeret. Krisztus teste lesz belőle, bűneinknek elvevője,

mely megtöretett

Rossz magunk helyett.
224.6
224.7
225.1.1
225.2
225.3
Vedd, Uram, kelyhünkből ezt az áldott tiszta Bort, Vér lesz ez, élő vér, amely értünk kiomolt, amikor a hegyes dárda Krisztus mellét általjárta. Uram, ez a vér

Kegyelemre kér!
Zengje a mindenség: szent, szent, szent az Úristen.

Szentségét vallottad Jézusunk a kereszten, amikor szent véred adtad engesztelő áldozatnak. Véled áldozunk,

Édes Jézusunk!
Jertek, keresztény hívek,

Az Istent dicsérni! Áldást ad mindenkinek, aki bízva kéri. Övé e szent áldozat, a kenyér s boráldás, mely szentséggé változik, hirdeti az Írás.

Uram irgalmazz!
Néked, édes Istenünk, áldás fenn a mennyben! Békességet adj nekünk, embereknek itt lenn. Téged, Isten, jó Atyánk,

Tiszta szívvel áldunk, Téged, édes Jézusunk, lelkünkből imádunk. Uram, irgalmazz!
Istentől jó minekünk Üdvösség igéje, mindennek, amit hiszünk, ő a szent szerzője. Maga Isten megtanít minket minden jóra, boldog, aki figyelmez az isteni szóra.

Uram, irgalmazz!
225.4
225.5
225.6
226.1
226.2
Hiszünk, vallunk, tégedet, Háromság egy Isten! Jöjj, erősítsd népedet ez igaz, szent hitben. Atya, Fiú, Szentlélek,

Minden ember áldjon, Erősségünk idelenn és a másvilágon. Uram, irgalmazz!
Ó fogadd kegyelmesen Lelkünk áldozatját, vétkeikért hűtelen gyermekeid adják. Ámulat vesz itt erőt gyenge emberészen: Ami bor volt és kenyér, Testté, Vérré lészen.

Uram, irgalmazz!

Szent vagy édes Istenünk,

Szábaoth nagy Isten! Kit dícsér az ég velünk és a földön minden. Urunk, legyen nagy neved mindörökre áldva! Esdve kérünk, jöjj közénk, Szállj le az oltárra!Uram, irgalmazz!

Kegyességgel hívsz, ó Jézus,

Atyai szent kebledre,

Hozzád megyünk mindahányan,

Kik meg vagyunk terhelve.

A mennyei szent karokkal

Engedd, Uram, zengenünk:

Légyen áldás és dícséret

Neked, édes Istenünk.

226.3
226.4
226.5
226.6
226.7

Oltárodhoz azért jöttünk

Követvén hívásodat,

Hogy megnyerjük

az enyhülést,

A te szent malasztodat.

Kihez menjünk, Uram Jézus?

Igazság, út csak Te vagy,

Benned hiszünk

és reménylünk,

Soha, soha el ne hagyj!

Itt van, mit a végvacsorán,

Jézus, értünk szerzettél,

És a kínos szent keresztfán

Szent véreddel rendeltél.

Áradjon ránk, kegyes Jézus!

Ez áldozat érdeme,

És hagyj benned elmerülni,

Irgalomnak tengere.

A tiszta szív érzelmével

Zengjen buzgó énekünk:

Szent az Isten, szent az Isten,

Szent vagy, édes Istenünk!
227.1.1
227.2
227.3
227.4
227.5

Kegyes szemmel nézz ránk, édes Istenünk, akik szívvel, ajkkal áldunk, tisztelünk. Kegyelmednek árját áraszd ránk, s légy mindenkor

édes jó Atyánk!

Légy áldva az égben és a földtekén!

Ameddig csak élek, dicsőítlek én. Mindörökre engedd zengenem:

Dicsőség tenéked, Istenem!

Hisszük élő hittel egyházunk tanát, s attól el nem térünk életünkön át. Hiszünk erős hittel Istenben,

Aki Úr a földön és mennyben.

Ajándékul néked

mit adjon híved?

Hisz az égben s földön minden a tied! Ez áldozat nékünk mindenünk,

Ezt fogadd el tőlünk, Istenünk!

Téged illet, Isten,

mindenek felett

A dícséret, áldás és a tisztelet! Azért zengje folyton énekünk: Nagy vagy, jó vagy, szent vagy, Istenünk!
228.1
228.2
228.3
228.4
228.5

Keresve, ó Fölség, Téged

Beléptünk szent tornácodba.

Íme, szívünk újra áldó

Malasztodat szomjúhozza.

A mélységből zengünk Hozzád:

Örök a te dicsőséged!

Tudjuk, szent Fiadtól tudjuk,

Gyermekeid vagyunk Néked.

Titkát az örök Igéknek

Megtaláltuk, íme, Nálad.

Ó add, hogy szent tanításod

Követhesse hívő nyájad.

Hisszük a te Istenséged,

Mely az eget beragyogja.

Győzhetetlen lesz a lelkünk

Szent hitünkhöz ragaszkodva.

Kenyeret és bort ajánl föl

Színed előtt a te szolgád.

Legyen örök üdvösségünk

Záloga e tiszta oltár.
228.6
229.1
229.2
229.3
229.4

Szent az Isten! zengi minden,

Zengjünk mi is térdenállva.

Íme, közel vagy már hozzánk,

Íme, most szállsz az oltárra!
Kezdődik az ének az Úr Fölségének. Kezdődik a szent áldozat. Alázatos hittel Imánk hozzád sír fel. Ó Atyánk, kegyesen fogadd. Bűnbánó szívvel koldulunk: Könyörülj népeden, Urunk, érte halt halált szent Fiad.
Isteni szent Fölség, hála és dicsőség Tégedet illet egyedül. Trónod zsámolyára Száll szívünk imája égbe, hol szent Fölséged ül. A szívünk Tehozzád eped. Köszönjük, hogy szent Gyermeked küldted el békekövetül.

Isten jó hírével közibénk jövén el, irgalmat prédikált nekünk. Minden rút hibánkat lemossa a bánat, Istenhez visszatérhetünk. A kereszt üdvösség jele,áljünk hát és haljunk Vele: Így mentjük meg az életünk.

Hiszünk az Atyában, ég és föld Urában: ő adott nékünk életet. Szent Fia, a Bárány, drága vére árán Istenhez visszavezetett. Szentlélek a vigasztaló, Kiben a bűnnek meghaló életünk újjászületett.
229.5
229.6
229.7
230.1
230.2

A kereszt oltárán Jézus, égi Bárány, Atyjának föláldoztatott.

Kenyér s bor színében megújítja szépen az áldott szent áldozatot.

Ó Atyánk, kegyesen fogadd,

Hintsd le ránk szent malasztodat

S fordítsd el tőlünk haragod.

Mi is a szívünket, búnkat, örömünket áldozzuk, ó Atyánk, Neked. Kezed áld, vagy büntet, egész életünket adtad, hát el is veheted. Jézusért bízva szenvedünk, Jézusé legyen életünk, ki értünk fölfeszíttetett.
Szent vagy, Uram, szent, szent:

Zengik a mennyben fent újjongó szentek, angyalok. Szent vagy, Uram, szent, szent: bűnös földön itt lent visszhangnak szállnak sóhajok. A kereszt áldja szent neved, ővele hódolnak Neked Emberi s angyali karok.
Szeretettel jönnek hozzád,

Atyánk, hívő gyermekid,

meghálálni kegyelmednek

nagy jótéteményeit. Az oltár szent zsámolyához buzgó szívünk imádást hoz, áldozatul hozza néked legtisztább érzelmeit.

Szálljon égbe öröm hangja

A dícsérő éneknek, zengje velünk az ég és föld: Dicsőség az Istennek! Legyen áldás az Atyának, ő egyszülött szent Fiának, legyen áldás és dícséret együtt a Szentléleknek!
230.3
230.4
230.5
231.1
231.2

Üdvözítőnk tanítása szeretet szent törvénye, melyet hirdet szent egyháza lelkünk örök üdvére. Uram, segíts megmaradnunk híven abban, amit vallunk, hogy hitünknek világánál lelkünk célját elérje.

Szeretetnek szent emléke ez az örök áldozat, mit most szolgád az oltáron, Uram, neked bemutat. Add, hogy kik most buzgón áldunk, érted áldozattá váljunk, szeretetben élve s halva

Lássuk egykor arcodat.

Az angyalok énekével egyesüljön énekünk, zengvén a szív örömével: Szent vagy, édes Istenünk! Szereteted bizonysága

az ég és föld alkotmánya. Szent vagy! ég, föld ezt kiáltsa,

Szent vagy, édes Istenünk!

Vágyva jöttem színed elé

E szent helyre Istenem,

Hol az ember búja, gondja

Szép csendesen elpihen. Itt az oltár lépcsőjénél, az oltári nagy Szentségnél, bánatom ha kiönthetem, lelkem szinte újra él.
Egykor a te szent Fiadnak angyalsereg énekelt, s énekük a csüggedésből sok bús lelket fölemelt. Én is egész csüggedt vagyok, mert vétkeim rútak, nagyok, de itt a szent ének hangján új életre támadok.
231.3
231.4.2
231.5
231.6
231.7

Bölcs Salamon Sion hegyén

Szép templomot épített, és abban a frigyszekrénynek méltó helyet készített. Én is olyan helyre teszem az én árva bűnös szívem, hogy ott méltón ellakhassék a Szentlélek Úristen.

Hajdan a szent pátriárkák terjesztették a hitet, mely az idők teljében a hívő népnek üdve lett. Most a Jézus tanítása, mint az egyház magyarázza, a mi örök üdvösségünk csalhatatlan forrása.

Őseinknél kosok, tulkok vére volt az áldozat, mellyel a te fölségednek ajánlották magukat. Engesztelve, ha vétkeztek, hálálkodva, ha jót nyertek, és esdve, ha valamiben olykor hiányt szenvedtek.

Mi is épúgy vért áldozunk, de nem kosok s tulkokét, hanem a szent kereszt fáján értünk meghalt Krisztusét, mely letörli minden bűnünk, megkönnyíti minden terhünk, hogyha hozzá élő hittel, bűnbánattal sietünk

Fönt az égben az angyalok így dícsérnek: szent, szent, szent! És mi vélük egyesülve magasztalunk idelent: angyaloknak dicsősége,

bűnösöknek reménysége,

Te vagy minden jónak, szépnek

ősforrása és vége!

232.1
232.
232.3
232.4
232.5

Zeng a harang hívó szóval

E szép ünnep reggelén. Összegyűltünk oltárodnál,

Kél szívünkben új remény. Földi bajban, gyötrelemben

Tűnik, múlik életünk: Áldozatod erejében Új életre ébredünk.

Dicsőség a magasságban, élő Krisztus, teneked. Szent halálod dicsősége megnyitá a mennyeket. Békességünk csak te benned van a földön minekünk, bízva lépünk nyomaidba, tudjuk: hozzád érkezünk.

Uram Jézus, tenálad az örök élet igéje, biztosítja igazságát

Szentelt véred pecsétje. Taníts minket égi szóval, hívj magadhoz Jézusunk, szent igédnek világánál

Mennyországba eljutunk.
Krisztus Urunk, hiszünk néked, sziklán épül szent hitünk: életedet bizonyságul

Odaadtad, Istenünk. A halálnak zord hatalmát nyitott sírod letörte, a halandó, ki hisz benned, általad él örökre.

Mit adhatok, szegény bűnös?

Szívemből csak bűn fakad.

Te vagy értünk, Üdvözítőnk,

A szeplőtlen áldozat. A halandó mindig újra megtetézi vétkeit, nem ajánlhat elégtételt, hogyha Jézus nem segít.
232.6
232.7
233A1
233a.2
233b.1
De az oltár fehér gyolcsán újul egyre áldozat: bűneinkért felajánlod, édes Jézus, magadat. S hogyha vétkünk sokasága ezerannyi volna még: áldozatod tiszta lángján

Vétkünk szennye mind elég.

Hódolattal dicsőítnek az angyali seregek, imádattal leborulnak a bűnbánó emberek. Szent vagy, szent vagy, szent vagy, Jézus, örök élet királya! Boldog, aki dícsőséged hívő szívvel imádja.

Minden földi dolgunk messze elmaradt, körülvesszük íme, szent oltárodat. Alázattal kérve lelkünk meghajol:

Add, hogy részesedjünk ajándékiból

Hódolatunk hozzuk szent színed elé, imádattal szálljon lelkünk ég felé. A Szentlélek adjon tüzes ihletet,

Hogy a szívünk tisztán áldozzon neked.

Mit az angyalseregeknek

A magasban hirdet nyelve:

A dicsőség meg a béke

Költözzék be a szívekbe.
233c.1
233c.2
233d.1
233e.1
233e.2

Boldog, akit tanítasz,

Ó megváltó Jézusom!

Bízva megy Tefeléd

Útadon.

Üdvösségre nincsen út,

Nincs máshol, csak tevéled,

Te vagy út, igazság

És élet.

Hiszem az égi Úr szavát,

Hiszem az Egyház szent tanát.

Az életúton erőt ez ád, Ez felderíti az éjszakát.

Hiszem az Egyház szent tanát,

Hiszem, amit elébem ád.
Felajánljuk néked a borunk és kenyerünk,

Szenteld meg és áldd meg, mindenható Istenünk,

Hogy szent tested árán,

ó isteni Bárány,

Mennyországba mehessünk.
Felajánljuk néked minden földi dolgunkat,

Kezeidbe tesszük életünket, holtunkat,

Te oltalmazd védve, vezesd üdvösségre

Gyarló embervoltunkat.

233f.1
233g.1
233g.2
233h.1
233h.2
Szent vagy, szent vagy,

Éneklik az angyalok,

Szent vagy, szent vagy,

Leborulva hódolok. Örvendezve pálmaágat lengetek,

Lábad elé leterítem szívemet.

Megjelent az Úr közöttünk, lelkünk meghajol,

Áldott teste lett a szent kenyér, vére lett a bor.

Én érettem, érdemetlen, hitvány, földi por!

Mit adhatnék viszonzásul, édes Jézusom?

Amit adtál testi, lelki jót: néked áldozom,

Szenvedésem és reményem lábadhoz rakom.

Itt a perc, az áldott, melyre szívem vágyott. Lelkem, íme, tárva, Üdvözítőm várja. Jöjj szívembe kérlek, csak tebenned élek, hogyha itt vagy nálam, telve minden vágyam.
Add, hogy el ne térjek:

Ösvényeden éljek,

Kerüljem a vétket,Szolgáljak téged. Minden kisértésben

Szent malasztod védjen,

Hogy a harcot álljam

Életben, halálban.
234a.1
234b.1
234b.2
234c.1
234d.1
Összegyűltünk áldozatra, hívő magyar nép, Krisztus Urunk titokzatos élő testekép. Tudjuk, Jézus, szent fejünk,

Ahol össze így jövünk

Ketten, hárman Te nevedben:

Ott vagy mivelünk.

Dicsőség a magasságban, alleluja!

Embernek békesség,

Kiben él az Úr akarata!

Jézus Krisztus szeret minket, alleluja!

Hát legyen életünk

Jóságnak dícsérő dala!

Írásokban hangos szóval szól hozzánk az Úr.

Hittel halljuk, meg is valljuk, életünkkel álljuk,

Amit szól az Úr!

Krisztus vonja szívünket,

Egyház fogja kezünket,

Krisztus hozta hitünket,

Hozzá az viszen bennünket.
234e.1
234e.2
234f.1
234g.1
234h.1.1
Áldozatra örök Isten oltárához

Úgy jövünk, mint ama végső vacsorához. Krisztusnak újul itt teste, vére. Tesszük ezt Jézusunk emlékére. Vér itt nem hull áldozatul,

Mégis itt az Úr.
Egyesíts most, örök Isten, mindnyájunkat! Felajánljuk életünket, halálunkat. A pappal áldozni egyesülünk, Testedben, Véredben részesülünk. Tiszta szívét hozza eléd néped, ó Felség.
re

Szent, szent, szent az Isten!

Szent az Atya Isten!

A Fiú és a Szentlélek,

Szent a Háromegy Isten!

Az oltáron trónol már

A felséges nagy Király.

Minden angyal itt lebeg,

Itt a minden középpontja:

Jézus Szíve idevonja

A dicsőült szíveket.
Készen már az áldozat, de szerelme nem lohad: emberekhez vágyik ő, Boldogságot hozni jő. Boldog, aki várja, tiszta szívbe zárja,

Üdvösséget égen, földön megtalálja.
234h.2
235.1
235.2
235.3
235.4
Ez a szentség nagy titok:

Minden szívet egybefog.

Ezt az áldott kútfejet Isszák mind az emberek. Benned egy a község, titkos szent Közösség! Szereteted mindörökké dícsértessék.

Adj irgalmat, adj nyugalmat,

Ó Atyánk, a lelkeknek, akikért ez áldozattal testvéreik esdenek. Adjon nekik enyhületet a végtelen szeretet. Adj irgalmat, adj nyugalmat minden megholt hívednek.
A szerető tanítványnak, szent Jánosnak mondatott: Írd föl: Boldog mindörökké az Úrban elhunyt halott. Engedd, Uram, hogy halottunk, kiért hozzád fordulunk, Tőled hallja ezen égi vigasztaló szózatot.
Édes Jézus, aki értünk föláldoztad magadat: Legyen kedves teelőtted ez a tiszta áldozat. Adjon enyhet, szabadulást, mennyországba feljutást a szenvedő jámboroknak,akik várják napjukat.

Zengjük áldva: Szent az Isten!

Élők, holtak Istene! Kegyelemnek, irgalomnak

Mérhetetlen tengere. Mind az ő szent kezén vagyunk, Néki élünk és halunk, szent az Isten, szent az Isten, élők, holtak Istene!

236.1
236.2
236.3
236.4
236.5

Édes Urunk, nézz le

szegény rabjaidra,

Vigasztaló napfényt

deríts árváidra, Kik sírva számolnak irgalmas karodra,

Támaszkodnak jóvoltodra.

Jövünk hát elédbe

könnyező szemekkel,

Esedezünk értük buzgó kérésekkel, adj nékik kegyelmet, kérünk szent Fiadra, vérbenúszó Jézusodra.

Szent szavadon épül,

Uram, üdvösségünk,

Ebből ered és él minden reménységünk. Áraszd ki kegyelmed, a kimult hívekre,

Orvosságod sebeikre.

Mennyei illatja e szent áldozatnak enyhületet adjon szegény elhunytaknak. Az hozzon enyhülést nékik e színekben,

aki meghalt a kereszten.

Szent, szent, szent, ezt mondják mennyei lakóid,

Dícsérnek és áldnak földi vándorlóid, Irgalmazz a tűzben szenvedő lelkeknek,

Vesd végét a gyötrelmeknek.

237.1
237.2
237.3
237.4
237.5

Ama végső harag napja

A világot tűznek adja,

Dávid így s Szibilla hagyja.

Reszket akkor holt meg élő,

Ha megjön a nagy Ítélő,

Mindeneket lattal mérő.

Csodakürtök zengenek meg,

Sírok éjén átremegnek:

Ítéletre, mindeneknek.

Csodájára a halálnak:

Aki rég por, talpra támad,

Számot adni bírájának.

Kézzel írt könyv nyílik ottan:

Világ terhe, minden ott van,

Ítéletre felrovottan.
238.1
238.2
238.3
239.1
239.2

Élők, holtak szent Istene,

Ó, hallgass meg minket itt, kik könyörgünk, hogy szüntesd meg szolgád szenvedéseit. Fogadd a szent áldozatot, mit bemutat fölkent papod, nyerjenek az égbe utat néki szent vércseppjeid.

Ne nézd számos gyarlóságát,

Melyeket elkövetett; Ó ne vond meg hű szolgádtól a mennyei örömet. Engedd meg, hogy színed lássa s szenteidnek legyen társa, hogy azokkal imádhassa

Fölséges szent lényedet.
Jézusunk, ki váltságunkért égből földre szállottál, nézz reánk, kik itt könyörgünk szent oltárod lábánál. Adj hívednek boldogságot, melyet a szem még nem látott, add, hogy majd irgalmasságot leljünk mi is trónodnál.

Én esendő, árva lélek, jaj nekem, jaj hol vagyok? Elborult az ég felettem, föld alólam elfogyott. Minden, amit úgy szerettem, minden olyan messze van! Itt vagyok az Úr kezében,

árván, pőrén, egymagam.

Hogy kihűlt a földi érzés, hála, jóság, tisztelet! Kik szerettek s kit szerettem, minden, minden elfeled. Nincs hűség az emberekben, ha koporsónk zárva van! S én itt állok a sötétben

Bűneimmel, egy magam.
239.3
239.4
239.5
239.6.1
240.1

Még a testem ki se vitték, még koporsóm szegezik, s már a Bíró kéri számon sáfárságom éveit. Merre fussak, hova bújjak,

Hol találok rejteket?

Hogy takarjam el az Úrtól

szörnyű pőreségemet?

Ó, de mégis, sugár gyúlad, fut a gyilkos éjszaka: védő karját felém nyujtja ő, a Bíró, ő maga. Homlokomon megtalálja

Híveinek szent jelét:

Bűneimnek durva foltján

Átragyog a szent pecsét.
Igen, igen, bűnbe estem, halmoztam a bűnöket, de soha meg nem tagadtam a keresztény szent hitet. Soha tőled el nem álltam, én kegyelmes Krisztusom, homlokomon a keresztség örök fényét hordozom.

Most e drága, tiszta hitnek fátyolába öltözöm, ez legyen a lakomára menyegzői köntösöm. Minden bűntől bánatomnak omló könnye mosta meg. Tied vagyok, édes Jézus, hívd magadhoz lelkemet!

Jer, dícsérjük Istenünket,

Öntsük elé hű szívünket

Azért, aki most eltünt,

Köztünk lenni már megszünt,

Hogy lerója az ősbűnt.
240.2
240.3
240.4
240.5
240.6
Rettenetes az Úristen,

Maga király földön, mennyben.

Menny, föld, pokol, ami él,

Haragjától félve fél,

S csak őbenne hisz, remél.

Élet, halál szent kezében,

Minden él az ő nevében.

Bár a vétek beszennyez,

De a lelkünk, ha könnyez,

Isten akkor kegyelmez.

Boruljunk hát zsámolyához,

Folyamodjunk irgalmához,

Keseregjünk, míg élünk,

A haláltól míg félünk.

Ád kegyelmet, ha kérünk.

Juhok vagyunk legelőin,

Kegyelmének szent mezőin.

A semmiből teremtett,

Hulló vérén megmentett,

Drága áron visszavett.

Szent szavát ha ma meghalljuk,

Azt követni ne átalljuk,

Irgalmát ne kísértsük,

Nagy nevét meg ne sértsük,

Verni ne kényszerítsük.
240.7
240.8
241.1
241.2
241.3

Számos évet végigéltünk,

Istenünktől mégsem féltünk,

Megesküdött, hogy elvet,

Mégis mutat szerelmet,

Bűnbánónak kegyelmet.

Kérünk, Uram, szent nevedre,

Nézz e kimult jó hívedre!

Nézz le bűnös képedre,

Mivel számít véredre,

Juttasd áldott színedre!

Ki ragyogni látod

élted csillagát,

Halljad a természet hathatós szavát: A gyenge és erős,

Félékeny és a hős

Meghal egyaránt.
Légy gazdag vagy koldus, szolga vagy király,

Ifjú vagy elaggott,

izmos vagy szikár:

Egy csapás, és elejt

És rideg sírba ejt

A kemény halál.
Mint az őszi szellő

fák zöld levelit

Elhordja, úgy járnak

szinte ékeid.

A tilost ne keresd

És tovább ne szeresd,

Mert az elmerít.
241.4
241.5
241.6
242.1
242.2

Nézd a föld virágát,

mily hamar virít:

Alig vetted észre szende ékeit,

Fonnyadni siet már,

Szívből sajnáljad bár,

Hogy vigyázz, tanít.
Ne ígérj magadnak

hosszú életet,

A halál veled jár,

s észre sem veszed:

Hogy élted fonalát

Elmetszi, nem lesz gát

Semmi érdemed.
Hát Istentől rendelt

célodhoz siess:

Örömet mulandó

jókban ne keress;

Hogy, ha int az óra,

A bírói szóra

Bátran ott lehess.

Meg kell halni, ó jaj!

Halál a bűn zsoldja,

Hat ezredje, hogy e sóhaj

Örömünket rontja.

Ember, kérlek téged,

Hallgass ész szavára:

Ha ma másnak, holnap néked

Nyílik a sír szája.

242.3
242.4
242.5
242.6
242.7

Ha ragyog is most még

Életed szép napja,

Tetteidben megfontolt légy:

Van ítélet napja.

Véget vet mindennek

A halál csapása,

És megmérgez minden kedvet

Ennek tudomása.

Ha eljő a nagy nap,

Kioltja világod,

Tőled majd mind elmaradnak

Rokonok s barátok.

Bizonytalan egy csak:

A halál órája;

Ah, ki tudja, rád mikor csap?

Légy hát készen rája.

Meg kell halnod majdan!

Kérd Istent, nézz égre,

Hogy segítsen a nagy harcban

S üdvözítsen végre.
243.1
243.2
243.3.
243.4
244.1
Ments meg engem, Uram!

az örök haláltól,

ama rettenetes napon minden bajtól; Midőn az ég és föld megfognak indulni,

s eljössz a világot

lángokban ítélni.
Reszket minden tagom, borzadok és félek,

földi pályát végzett szegény, bűnös lélek; Félek a naptól, mely vizsgálni fog s dúlni,

midőn az ég és föld meg fognak indulni.

Haragnak napja az, inség s veszély napja, nagy nap, mely a bűnöst gyötrelemnek adja; Midőn te, ki mindig éltél és fogsz élni, eljössz a világot lángokban ítélni.
Örök nyugodalmat adj, ó Uram, nékik, s örök világosság fényeskedjék nékik: Hogy szent trónod körül udvarolhassanak,

s téged, boldogítót, örökké áldjanak.
Nézz le, Jézus, mennyekből minden bús hívedre, ki tisztító helyedből vár öt mély sebedre. Várja, hogy ez a nagy bér legyen neki mentség,

a szívedből folyt vér l

egyen üdvös könnyebbség.
244.2
244.3
244.4
244.5

Ha keresztfán véreddel őket megmentetted, már ezután engedd el, amiket vétettek. Világ tenger sok bűnét érdemed elfújja, ha letörlöd szennyét, jóságodat bámulja.
Senki meg nem fizethet a sok bűnért néked, s te kiontod véredet, hogy lemosd a vétket. Az is adós vérednek, ki ma mennyben fenn él, kegyelmezz hívednek, ki csak benned hisz, remél.

Ha rabodért rab lettél ingyen kegyelmedből, ha keresztre feszültél örök szerelmedből: Ez a nagy véráldozat hasson el poklokra, szálljon mentő szózat véle minden foglyokra.
Add meg, Uram, nyugalmát minden elhunytaknak, szüntesd immár siralmát a szegény holtaknak, ez a hosszú reménység édes valósággá váljék s a sötétség örök világossággá.

245.1
245.2
245.3
245.4
245.5

Ó egeknek Királynéja!

Holtaidnak nagy a kínja!

Irgalmasság édesanyja,

Szánd meg őket, ó Mária!

Nézz a gyötrő tűzlángokra,

Abban esdő bús foglyokra.

Irgalmasság édesanyja,

Szánd meg őket, ó Mária!

Nézd, könnyeik hogy áradnak,

Lángjaik közt mint lobognak!

Irgalmasság édesanyja,

Szánd meg őket. ó Mária!

Nézd, mint sírnak, mint jajgatnak,

Hogy Fiadra nem láthatnak.

Irgalmasság édesanyja,

Szánd meg őket, ó Mária!

Nyögnek pokol homályában,

Halálnak gyász árnyékában.

Irgalmasság édesanyja,

Szánd meg őket, ó Mária!
245.6
245.7
245.8
245.9
246.1

Borítsd rájuk palástodat,

Tárd ki nékik két karodat.

Irgalmasság édesanyja,

Szánd meg őket, ó Mária!

Kezedben a nagy hatalom,

Szíved merő szín irgalom!

Irgalmasság édesanyja,

Szánd meg őket, ó Mária!

Hallgat rád az égi Jegyes,

Ha könyörgesz, lészen kegyes.

Irgalmasság édesanyja,

Szánd meg őket, ó Mária!

Anyánk, mutasd jóságodat,

Engeszteld meg szent Fiadat!

Irgalmasság édesanyja,

Szánd meg őket, ó Mária!
Ó emberi gyarló nemzetség,

Minden dolgod csak hívság, kétség,

Miben bízol? Arany és ezüst

Elenyészik majdan, mint a füst. Ó halál, ó halál, ó szörnyű halál!
246.2
246.3
246.4
246.5
246.6
Nem látod-e annyi példában,

hogy a halál siet dolgában,

a sok tisztség s nagy birodalom elolvad majd, mint a hóhalom.

Ó halál, ó halál, ó szörnyű halál!
Kik a magas székeket ülik,

Még a halált el nem kerülik.

Meg nem ment a nagy királyi szék, Semmi nagyság, semmi tisztesség.

Ó halál, ó halál, ó szörnyű halál!
Légy erős bár, nagy és hatalmas, vagy mint Sámson, oly diadalmas, vagy szép, mint a piros rózsaszál, mit sem használ: mégis lekaszál.

Ó halál, ó halál, ó szörnyű halál!
Mit használ szép, aranyszín hajad, kláris forma gyenge ajakad, mit kristályos, fényes két szemed, ha a sírba dugják holt fejed?

Ó halál, ó halál, ó szörnyű halál!
Hány mosolygó színes violák,

rubintoknál pirosabb orcák

bimbójukban vesztek tavaszon, akik nyarat reméltek nagyon.

Ó halál, ó halál, ó szörnyű halál!
247.1
247.2
247.3
247.4
247.5
Ó édes Megváltóm, ne nézd bűneimet, sok ellened való cselekedetimet

Üdvösségem árát tekintsd érdemedet,

Jöjj el, Jézus Krisztus, vedd hozzád lelkemet.

Mennyi sok kínokat és halált szenvedtél,

Minden bűneimért hiszen megfizettél, Atyád sem haragszik, kit megbékéltettél,

Jöjj el, Jézus Krisztus, add meg, mit ígértél.
Igazságod szerint ne ítélj meg engem, nem talál kegyelmet én szegény érdemem,

nem lehet nélküled soha üdvösségem,

Jöjj el, Jézus Krisztus, édes reménységem.

Ez árnyékvilágból ámbár ki kell mennem, és a sír gyomrában föld porává lennem, a föltámadáskor visszatér majd lelkem,

Jöjj el, Jézus Krisztus, fogadj el ott engem.

Az ítélet napján ama nagy órára állítsad testemet Atyádnak jobbjára, az áldottak közé hadd legyek számlálva, jöjj el, Jézus Krisztus, üdvösségem ára.

247.6.2
248.1
248.2
248.3
248.4
Ilyen készülettel a mi halálunkra az Úr Jézust várjuk bátorításunkra,

Így lesz az Úr Jézus mi boldogságunkra,

Jöjj el, Jézus Krisztus, segíts minket arra.

Ó értem vért ontott

Szerelmes Jézusom,

Már bűnös életem

Hideg könnyel mosom.

Elhagytak mindenek,

Légy te most orvosom.

Elmaradt már tőlem

A világi hívság,

Befogadott a nagy

Örökkévalóság,

Nincs többé változás,

Minden állandósság.

Éva ősbűnének

Díját lefizettem,

Küzködő életem

Halállal végeztem,

Meghalok Ádámmal,

Mert vele vétkeztem.

Visszatérek hozzád,

Ki ellen vétkeztem,

Teremtőm, Megváltóm,

Tehozzád kéredzem,

Irgalmat mindenkor

Csak nálad kerestem.
249.1
249.2
249.3
250.1
250.2
Hallgasd meg Ó, Megváltó, kegyes Jézus, fogadd könyörgésünket, a te kimúlt hív szolgádért kérésünket.

Kiért áldozatot oltáron mutatott most be lelkipásztorunk.

Kinek ennyi esztendeje

Adtunk végtiszteletet,

Ma felőle áldozatban

Teszünk emlékezetet: Hogy nyerjen kegyelmet,

Nagy Isten, ó engedd,

Örvendezhessen veled.
Ó Mária, Isten Anyja,

Esedezzél érette,

Isten után nagy reményét Mert Tebeléd helyezte.

Mária, Mária! Jézusnak

szent Anyja,

Légy a mennybe kalauza.
Ó örök fény napja, melynek nincs alkonya, csorog az oltárra szemünk könnyzápora; Kimúlt hív szolgádnak

Mutasd meg arcodat,

Lelkét az üdvösség

Honába befogadd.
Tebenned remélve

Szállt ki végfohásza.

Hamvait takarja

A sötét sír gyásza. Ah, de még sötétebb a nehéz gyász lelkén,

Lángoló kínok közt

Enyhülést nem lelvén.
250.3
250.4
250.5
251a.1
251b.1
Bár súlyosb hibáit

enyhíté malasztod,

büntető tüzed rá mégis felgyullasztod, hogy minden bűnöknek törülje le szennyét

és lelke bírhassa

a boldog üdv mennyét.

Hintsd kegyed sugárát

a kínok helyére, oltsa ki a lángot szívednek szent vére, esdeklő fohászunk

legyen a lágy harmat,

amellyel bűneit

mossa le irgalmad.

Királyi székednek dísze nagy kegyelmed, hirdeti Golgotán

Tengernyi gyötrelmed. Kegyelmezz meg néki, irgalom szent Atyja! Érte ég az oltár tiszta áldozatja.
Szemünk telve könnyel,

Szíveinkben fájdalom,

Vigasztaló Isten,

Te vagy örök oltalom.

Ez az üdvös áldozat,

Melyet néped bemutat,

Segítsen a holtakon.

Napja Isten haragjának

Végét veti e világnak,

Ez szavok a prófétáknak.
251b.2
251b.3
251b.4
251b.5
251b.6

A szív tele rettegéssel

Lesz a bíró jövetével,

Hol kezdődik a számvétel.

A trombitaszó egyszerre

Lehat minden sírfenékre,

Kit-kit hív az ítéletre.

Evangéliumra

Bámul természet és halál,

Hogy a földpor emberré vál,

És a bíró elébe áll.

Evangéliumra

Az írott-könyv megnyittatik,

Melyben minden foglaltatik,

Valami megbíráltatik.

Evangéliumra

Ha a bíró ül ragyogva,

Mi sem marad eltitkolva,

Minden meg lesz ott bosszulva.
251B.14
251B.15
251c.1
251c.2
251d.1

Evangéliumra

Aznap minden könnybe borul,

Melyen a test hamujábul

Föltámad és eléd járul.

Evangéliumra

Akkor Jézus, nyujts irgalmat,

Híveidnek adj nyugalmat,

Szenteiddel köz jutalmat!

Vígasztaló jó Istenünk,

Ki a bűnös atyja vagy,

A holtakért engesztelő

Ajándékot ó fogadj.

Oltárodon feláldozzuk

Szent kenyerünk és borunk.

Oldozza fel az áldozat,

Kikért most imádkozunk.

Szent vagy, szent vagy, száll az ének

A magasból és a mélyből,

Más világon, akik élnek,

Váltsd meg őket szenvedéstől.
251e.1
251e.2
251f.1
251f.2
252a.1

Maga Jézus jön el, íme

Eledelül nekünk,

Szíve vérén mosogatja

Sok epesztő sebünk,

Szíve vérén mosogatja

Sok epesztő sebünk.

Ez a szentség íme zálog:

Feltámad a halott,

A halálban örök élet

Napkelete ragyog.

A halálban örök élet

Napkelete ragyog.

Legyen ez az áldozatunk,

Melyet néked bemutatunk,

Erősítő a halálra,

Lelkek örök megváltása.

Kik lángok köz elepednek,

Erejében szentségednek

Nyerjék el az üdvösséget,

Az örökös fényességet.

Színed elé jövünk, könyörülő Atyánk! Esedezünk, ne küldd haragodat reánk. Vezekelő imánk legyen ez áldozat,

Mindenható Urunk, kegyesen ó fogadd.
252b.1
252b.2
252b.3
252c.1
252d.1

Ama szörnyű napja Isten haragjának,

Füstben, lángban veti végét e világnak.

Egyenlőkép mondja szava Dávidnak és Szibillának.

Én szegény ott mentségemre mit beszéljek?

Pártfogómnak kit kiáltsak, mit reméljek?

Hisz' a bíró szeme előtt az igaz is alig él meg.

Kegyes Jézus, alázattal kérünk téged:

Miérettünk vállaltad az emberséget:

Szegény bűnös szolgáidnak ne hagyj érni gonosz véget!
Kenyeret s bort hozunk,

Teneked áldozunk

Az elhalt hívekért,

Megesett vétkekért. Könyörülj Istenem az elholt lelkeken,

Akikért szent Fiad

Kereszten szenvedett

Keserves kínokat.

Szent vagy, Jézus, örök élet!

Aki meghalt, él tevéled.

Leborulok oltárodnál,

Ki a sírból feltámadtál.

252e.1
252e.2
252f.1
252f.2
252f.3

Isteni kenyér, életet adó, mennyei reményünk:

Tiéd a szívünk, tiéd a karunk, tiéd a mi vérünk!

Ki mélyből kiált, hallgasd meg szavát, szerető vezérünk!

Életünk után nyisd meg az eget és bocsáss be minket.

Békédet mutasd elgyötört, szegény, nyugtalan szívünknek. / Ott jelölj helyet, ahol az igaz báránykáid ülnek.

Jézusom isteni teste,

Térdedet átfogom esdve:

Lelkem az égbe vezesd be.

Jézusom isteni vére,

Szállj le ma szívem ölére.

Moss meg örökre fehérre!

Jézusom, isteni Bárány,

Égi kegyelmeid árán,

Menny örök élete vár rám!
253.1
253.2
253.3
253.4
253.5

Bemegyek szent templomodba, Uram, a szent oltárhoz, az aranyos oszlopok közt a királyi trónushoz. Színed előtt leborulok, szegény bűnös elnémulok, égő füstnek illatával,

Uram, néked udvarlok.

Bölcs Salamon kőtemplomot épített az Istennek, hogy ott legyen lakóhelye a szövetség-szekrénynek. Elkeríté kárpitokkal, aranyozott szép láncokkal; kerubimok ékesíték

Kiterjesztett szárnyakkal.

Hát én, szegény, földnek férge,

Mit építsek nevednek? Lakóhelyet hol szerezzek az isteni Fölségnek? Aki por és hamu vagyok, bűneimtől roskadozok, lábam, hogy a földet nyomja, méltó arra sem vagyok.

Hogyha tetszik áldozatom, lelkemet fölajánlom, örökös hű szolgálatra holtomig leláncolom. Szenteld ékes templomoddá, Szent Lelkednek hajlékává

Rendeld égi udvarodban

Engedelmes szolgáddá.

Hogy szívemben fölgerjedjen

az isteni szeretet, piros véred harmatával öntözgessed szívemet. Add, hogy lelkem tiszta legyen, soha többé ne vétkezzem, választottak seregébe

Engedd, hogy felvétessem.
254.1
253.2
254.3
254.4
254.5

Fölkelt a nap már, megvirradt újra, itt vagyunk, jó Atyánk, leborulva. Szent felséged áldjuk, nevedet imádjuk,

Hálával éneklünk, térdre hullva.
A sötétséget messzire űzted,

Rémektől megóvtál ma bennünket. A szép napvilágnál, megkezdett munkánknál

Álld meg a mi buzgó kezdésünket.

Mint napraforgó

egész napon át,

Tefeléd fordítjuk a mi orcánk. Árassz ránk kegyelmet, fáradtságban enyhet,

E napon kegyesen

te hajolj ránk.
Ha jó szándékunk

néha gyengülne,

Felhőket ne engedj kék egünkre. Bár villámod sújtson, tarts meg a jó úton,

Csapásod változzék mi üdvünkre.
Ha munkánk multán

leszáll az este,

Csak hozzád járulunk térdre esve. Mint gyermekét anyja fáradt alkonyatra,

Nyugtass el bennünket szent Szívedre!
255.1
255.2
255.3
255.4
256.1

Jézus, Mária, dicsőséges nevek, néktek szolgálok, hogy felébredek. Néktek virrasztok, néktek aluszom, csak néktek élek, édes Jézusom,

Jézus, Jézus, Mária.
Jézus, Mária, mindennap, szüntelen tiszta szívemet néktek szentelem.

Engedj épséget szegény testemnek, adj üdvösséget bűnös lelkemnek,

Jézus, Jézus, Mária.
Jézus, Mária, én tinéktek élek,

Míg csak testemben lészen a lélek,

Sőt majd testemből mikor kimegyen,

Akkor is lelkem tiétek legyen,

Jézus, Jézus, Mária

Jézus, hallgasd meg e kis énekemet, úgy add rendeznem én életemet: Áldjam örökké te szent Nevedet, hogy a gonosztól ments meg engemet,

Jézus, Jézus, Mária.

Mikor reggel lelkem újra ébred,

Isten előtt hajtok előbb térdet. Édes nékem Uramat dícsérnem,

Ki új napot engedett megérnem.
256.2
256.3
256.4
256.5
257.1
Homlokomra kereszt jelét írom,

Hálaszóval őrangyalom hívom

Gyermekmódra bízom magam erre,

Hogy egész nap gondomat viselje.
Hallgatom a friss madarak hangját,

Víg dalaik szívemet meghatják.

Sietek az Úr házába menni,

Imádkozni s új malasztját venni.
Két kezemet összeteszem kérve,

Föltekintek a jóságos égre,

Istenemet magasztalom, áldom,

Hiszen annyi kegyességét látom.
Embereknek könyörülő Atyja,

napját kapja,

Ez új napért néked hálát mondok,

S kérlek, viselj ma is reám gondot.

Örvendezzünk, jertek,

áhítatos lelkek,

Istenünk oltáránál!

Nyissuk ki a lelkünk,

vidám dalra keljünk:

Mi Urunk mireánk vár.
257.2
257.3
257.4
258.1
258.2

Fölséges az Isten,

por előtte minden,

Por a föld, por az ég is!

Mik a földön élnek:

mint a szegény féreg.

Szeret ő, szeret mégis.

Fiát adta értünk,

őbenne remélünk,

Főpapunk ő lett nékünk.

Áldozatunk ő lett

s érte, Uram, tőled

Reméljük üdvösségünk.

Szent, szent, szent az Isten, énekelje minden,

Ég és föld imádjátok.

Közeleg az égből,

dicsőséges fényből,

Szent neve legyen áldott!

Isten hozta hív nyájához a főpásztort és Atyát, kinek lelkünk kormányzását az Úr Jézus adta át, hogy általa szent kegyelme árasztassék a hívekre, úgy, amint ő egyházában mindörökre rendelte.
Jézus, te vagy a szegletkő, mely fölött az oszlopok apostoli egyházadban a fölszentelt főpapok. Adj erőt főpásztorunknak: atyja legyen mindnyájunknak, és jó harcot harcolhasson javára egyházunknak.
258.3.1
258.4
258.5
259.1
259.2
Apostolok tőled nyerték

Szent hatalmok kulcsait,

Hogy megnyissák híveidnek

Az üdvösség útjait. Add, hogy méltán résztvehessen

Lelkünk azon kegyelemben,

Melyet most ránk főpásztorunk

Áraszt a te nevedben.

Égből hozott tanításod pásztoraink őrizik, apostolok nékik adták, hogy maradjon ép a hit. Add, hogy azon szent igéket, miket lelkiatyánk hirdet, úgy vegyük, mint Istentől jött csalhatatlan beszédet.

Édes Jézus, egyházadban legfőbb pásztor örökre, irgalmadnak teljességét áraszd ki a hívekre. Hogy atyánkkal, ki nevedben jött most hozzánk, majd egekben

áldjuk egykor szent nevedet,

égi dicsőségedben.

Jöjj, Szentlélek Úristen,

Áraszd reánk teljesen

Mennyből fényességedet,

Mennyből fényességedet.

Jöjj el, jöjj el, jöjj el, jöjj el,

Jöjj, Szentlélek Úristen!

Jöjj el, árvák gyámola,

Jöjj el, szívünk orvosa,

Oszd ki égi kincsedet,

Oszd ki égi kincsedet.

Jöjj el, jöjj el, jöjj el, jöjj el,

Jöjj, Szentlélek Úristen.

259.3
259.4
259.5
259.6
259.7

Jöjj el, lelki vígaszunk,

Testi, lelki támaszunk,

Érezzük bőségedet,

Érezzük bőségedet.

Jöjj el, jöjj el, jöjj el, jöjj el,

Jöjj, Szentlélek Úristen.

Fáradságban nyugalmunk,

Hévben hűvös árnyékunk,

Sírásunkban örömünk,

Sírásunkban örömünk.

Jöjj el, jöjj el, jöjj el, jöjj el,

Jöjj, Szentlélek Úristen!

Ó dicső nap, híveid

Sötétséges szíveit

Világítsd be, légy velünk,

Világítsd be, légy velünk.

Jöjj el, jöjj el, jöjj el, jöjj el,

Jöjj, Szentlélek Úristen!

Add, Uram, a híveknek,

Benned bízó népeknek

Hétszeres kegyelmedet,

Hétszeres kegyelmedet.

Jöjj el, jöjj el, jöjj el, jöjj el,

Jöjj, Szentlélek Úristen!

Esdve kérünk, ó engedd,

Hogy elnyerjük a mennyet,

S megláthassuk színedet,

Megláthassuk színedet.

Jöjj el, jöjj el, jöjj el, jöjj el,

Jöjj, Szentlélek Úristen!
260.1
260.2
260.3
261.1
261.2.

Jöjj el, Szentlélek Úristen!

Tekints reánk kegyelmesen,

Isteni segítségeddel, Véghetetlen kegyelmeddel.

Áraszd hét ajándékodat,

Add a te szent malasztodat.

Jöjj el, Szentlélek Úristen!

Hű vigasztalónk mindenben.

A lelki tanító nyelvét

Igazgasd és gyújtsd föl szívét:

Hogy te szent akaratodat,

Hirdesse nagy jóvoltodat.

Jöjj el, Szentlélek Úristen!

Mennyei fényességedben

Részesítsd minden hívedet,

Kik dícsérnek itt tégedet,

Hogy így a bűnnek rútságát

Lássák és nagy gonoszságát.

Hallottuk, Isten, a te szent igédet, szívünkbe véssük sok kegyes intésed. Azt fogjuk követni, soha meg nem vetni,

csak te add szent malasztod, legyen rajtunk áldásod.
Tarts meg, Úristen, az egy igaz hitben, tarts meg örökké te szent kegyelmedben. Szent igéd értelme bűn ellen védelme legyen a mi lelkünknek, erre segíts bennünket
262.1.
262.2.
262.3.
262.4.
262.5.
Ne hagyj elesnem, felséges Isten, keserűségemben,

te szent nevedért légy segítséggel, ne essek kétségbe, mert mindenfelől, látod Úristen, vagyok kísértésben.

Gyermekségemtől fogvást, Úristen, mindez ideiglen

Téged hívtalak én segítségül minden inségemben, mostan sem lehet több bizodalmam

sem földön, sem mennyben.
Akármint hányjam, vessem elmémet, felséges Úristen,

oly vígasztalást sehol nem lelek keserűségemben,

ha nem tebenned, ó nagy Úristen, és szent kegyelmedben.
Nincs is énnékem több bizodalmam, Úristen, náladnál, akármiképen cselekedj vélem, csak ne haragudjál, mint kegyes Atya fiad' dorgáld meg,

Ó csak meg ne útálj.
Irgalmasságnak Ura, Istene

És kegyes kútfeje,

Kinek szemei e földre néztek, Nyomorult ügyemre,

Hozzád kiáltok,

légy segítségül

Minden inségemben.
262.6.
262.7.
263.1.
263.2.
263.3.

Add meg, Úristen, te szent nevedért örök életemet,

Töltsd be én rajtam szent Fiad által tett ígéretedet

A Szentlélekkel koronázzad fel én szegény fejemet.

Dícséret neked, Atya-Úristen

A te szent Fiaddal, áldassál tőlünk a Szentlélekkel, mi vigasztalónkkal, most és örökké imádunk téged

Zengő énekszókkal.
Uram, hiszlek és reméllek, tiszta szívből szeretlek. Vallom magam kereszténynek, hitelt adok mindeneknek, amit Krisztus hitén vallnak, mert mindezek Tőled vannak. E szent hitben, reménységben, szeretetben erősíts.
Uram, hiszlek és reméllek, tiszta szívből szeretlek. Hiszem, hogy csak egy Isten van,

ámbár három személye van,

ki a jókat jutalmazza,

gonoszokat ostorozza.

E szent hitben, reménységben,

szeretetben erősíts.
Uram, hiszlek és reméllek, tiszta szívből szeretlek. Hiszem Krisztust, Isten Fiát, e világnak megváltóját, ki a mennyből alászállott, emberré lett és megváltott. E szent hitben, reménységben, szeretetben erősíts.
263.4.
263.5.
263.6.
263.7.
263.8.
Uram, hiszlek és reméllek, tiszta szívből szeretlek. Hiszem, vallom a Szentlelket, Vigasztaló örömünket, ki szívünket megszentelte, kegyelmekkel betöltötte. E szent hitben, reménységben, szeretetben erősíts.
Uram, hiszlek és reméllek, tiszta szívből szeretlek. Benned, Uram, reménységem, hogy elnyerem üdvösségem; Mert bűneim megbocsátod, megtérésem hogyha látod. E szent hitben, reménységben, szeretetben erősíts.
Uram, hiszlek és reméllek, tiszta szívből szeretlek. Szeretlek nagy jóságodért, emberekhez irgalmadért. Mást kívüled nem óhajtok, sem nagyobbnak nem állítok. E szent hitben, reménységben, szeretetben erősíts.
Uram, hiszlek és reméllek,tiszta szívből szeretlek. Bánom minden bűneimet, nézd törődött bús szívemet. Inkább mindjárt halni megyek, mint a bűnnek rabja legyek. E szent hitben, reménységben, szeretetben erősíts

Uram, hiszlek és reméllek, tiszta szívből szeretlek. Engedd meg, hogy végórámban legyenek e szavak számban, és szívemben följegyezve, s koporsómra fölszegezve: Uram, hiszlek és reméllek, tiszta szívből szeretlek.

264.1
264.2
264.3
264.4
265.1.1

Szent Olvasót imádkoztunk,

Máriához fohászkodtunk,

Kérve kérjük Szűzanyánkat,

Fogadja el hű imánkat.

Szent Olvasót

mikor mondtunk,

Máriának fűzért fontunk,

Fonogattuk koszorúnkat,

Rózsafűzért Asszonyunknak.

Imádságunk koszorúzza

őt, aki a legszebb rózsa,

Égi bimbót hajtott nékünk:

Rajta nyílt ki üdvösségünk.

Szűz Mária, szívünkben vagy,

Soha bennünk el ne hervadj!

Nyílj ki bennünk, ég virága,

Tégy méltóvá mennyországra.

Menny, föld, tűz,

víz, levegő, ég,

Gyöngy, arany

és minden kincs!

Mit fárasztod én elmémet?

Nyugodalmam addig nincs,
265.1.2
265.2.1
265.2.2
265.3.1
265.3.2

Míg fel nem talállak téged,

Én Uram, én Istenem!

Benned nyugszik meg lelkem,

Istenem és mindenem,

Istenem és mindenem!

Jó hírnév és jó barátság,

Magas rang és tisztesség,

Amit csak a test kívánhat:

Bőség, öröm, egészség;

Szívem meg nem elégíti

Semmi más gyönyörűség:

Benned nyugszik meg lelkem,

Istenem és mindenem,

Istenem és mindenem!

Amit hallok, amit tudok

Kívüled, ó Istenség,

A háborgó léleknek az

Csak gyötrelem és inség;

Ami jó van e világon,

Nélküled az semmiség:

Benned nyugszik meg lelkem,

Istenem és mindenem,

Istenem és mindenem!

265.4.1
265.4.2
265.5.1
265.5.2
265.6.1

Elmém bármint

hányjam, vessem,

Bár akármit gondoljak,

Akárkihez folyamodjam,

Vagy mint madár, úgy szálljak,

Nincs mód,

hogy szívemnek másban

Nyugodalmat találjak:

Benned nyugszik meg lelkem,

Istenem és mindenem,

Istenem és mindenem!

Azért távol legyen tőlem

A világ dicsősége,

Istenem, te vagy egyedül

Lelkem gyönyörűsége;

Nálad nélkül ez az élet

A szív keserűsége:

Benned nyugszik meg lelkem,

Istenem és mindenem,

Istenem és mindenem!

Jer, én édes vigasztalóm,

Jézus szent keresztfája!

Jer, egyetlen reménységem,

Üdvösségem nagy ára!
265.6.2
266.1.1
266.1.2
266.2.1
266.2.2

Te vagy, hol a háborgó szív

Nyugodalmát találja:

Benned nyugszik meg lelkem,

Istenem és mindenem,

Istenem és mindenem!

Legyen, Uram, színed előtt

Kedves az új áldozat,

Mit új szolgád az élőkért

És holtakért bemutat.

Uram Jézus, szálljon rája

Kegyelmednek gazdag árja,

Kit papságra felemeltél,

Add neki irgalmadat.

Add, Uram, hogy azon érzés

Lángja lelkesítse őt,

Mely most lángol hű szívében.

Add meg néki szent erőd,

Ki őt lelki viadalra

Kented fel, hogy élve, halva,

Mint hű szolgád s hű vitézed

Harcoljon az Úr előtt.

266.3.1
266.3.2
266.4.1
266.4.2
266.5.1

Áldd meg szívét, áldd meg nyelvét,

Hogy igédet hirdesse

Üdvözítő szent hatással,

S amit hirdet, kövesse.

Hogy átható szólásában,

Szívet vonzó példájában

Minden ember a jámborság

Tiszta tükrét szeresse.

Uram Jézus, ki szolgádat

Helytartóddá rendeléd,

Hogy megkösse vagy föloldja

A bűnöknek kötelét;

Add, hogy ezen hatalmával

Úgy éljen, mint orvossággal,

Megenyhítse, meggyógyítsa

A bűnbánók mély sebét.

Te vezéreld, te igazgasd

Szolgád minden lépteit,

És ha szenved,

te enyhítsd meg

Szíve minden sebeit.
266.5.2
267.1.1
267.1.2
267.2.1
267.2.2

Add, hogy végig jól harcoljon,

És a hitben hív maradjon,

S az igazságkoronával

Jutalmazd meg tetteit.

Üdvössége lett e háznak

A mai szent ünnepen,

Ki kezében tart ég s földet:

Ama Fölség van jelen.

Isten, áldd meg e hajlékot,

Áldj meg minden jószándékot,

Mely a buzgó hű szívekben

Támad most e szent helyen.

Uram, kinek dicsőségét

Az ég és föld hirdeti,

Te, ki szent vagy, hajlékodat

Örök szentség illeti.

Engedd, hogy szent érzelmekkel,

Tiszta szívvel s hű lélekkel

Szálljanak föl imádással

Híveid dícséreti.

267.3.1
267.3.2
267.4.1
267.4.2
267.5.1

A te házad imádságnak

Háza, Uram Istenem,

És királyi szék az oltár,

Ott lakik a kegyelem.

Engedd, hogy a buzgó hívek,

Akik benned bízva kérnek,

Megnyerhessék a malasztot

Ezen áldott szent helyen.

Istenem, ki e hajlékba

Megaláztad magadat,

Szentlelkednek templomává

Szenteld bennünk házadat.

Mit lelkünkbe építettél,

S lakásodul elrendeltél,

Hogy méltán elfogadhassunk,

Add nekünk irgalmadat.

Kit nem ér be, kit nem fog fel

Az egész nagy mindenség,

Mégis tűröd, hogy e hajlék

Te házadnak hívassék.
267.5.2
268.1
268.2
268.3
268.4

Add, hogy boldog célt érhessünk

S angyaliddal dícsérhessünk

Mennyországod templomában,

Mindenható Istenség!

Tehozzád kiáltok,

édes Istenem!

És minden munkámat

néked szentelem,

Mert te engemet

munkára szántál,

Ép testbe arra formáltál.
Adj erőt, épséget,

Uram, azoknak,

Akik szent nevedben

híven dolgoznak:

Hogy vidám kedvvel munkálkodhassunk, S munkánkkal téged áldhassunk.
Engedd, hogy sorsunkkal megelégedjünk,

Melyet bölcs végzésed

rendelt minekünk:

A nagyravágyás el ne ragadja,

Ne legyen lelkünk gőg rabja.
Nálad úr s szegény közt nincsen különbség,

Elzárva senkitől

nincs az üdvösség;

A gazdagságot

te nem tekinted,

Csak tiszta, jámbor lelkünket.
268.5
268.6
268.7
269.1.1
270.1
Add, Uram, kegyelmed minden munkámhoz

S amidőn rossz szándék kísértetbe hoz,

Ments meg engemet, el ne tévedjek,

Kárt, csalást tenni ne merjek.
Legyen szent áldásod

igaz munkámon,

Mert habár az ember

végig izzadjon:

Ha szent áldásod nem segít rajta, semmi munkának nincs haszna.
Uram, én nem félek

a szegénységtől,

Csak mentsd meg lelkemet

a bűnveszélytől;

Édes Istenem,

csak te légy végre

Földi munkámnak szent bére.
Áldj meg minket, Jézus, kik itt egybegyűltünk, a te áldásodban, kérünk, legyen részünk, ajándékod közöld bőven vélünk. Ne hagyj minket, híveidet, szentség nélkül világból kimúlni.

Áldj meg minket, Atyaisten,

Áldj meg minket, Fiúisten,

Áldj meg, Szentlélekúristen,

Háromszemélyben egy Isten.

270.2
270.3
270.4
270.5
271.1.1

Atyaisten, ki Fiadat,

Földre küldted Krisztusodat,

Hogy a világot váltsa meg,

S a mennyországot nyissa meg.

Fiúisten, ki keresztfán

Magadat értünk áldozván,

Eleget tettél Istennek,

Végét vetvén a véteknek.

Szentlélek, ki mindezekben

Eszköz voltál kegyelemben,

Kit az Úr Jézus ád nekünk,

Hogy megszenteljed életünk.

Dícsérjük mind az Úr Atyát,

Dícsérjük egyszülött Fiát,

És a Szentlélek Úristent,

Szentháromság igaz Istent.
Áldj meg minket, Jézus! Esedezünk Néked, áztasd meg a földet, segítsd meg hű néped. Szent nevedért kérünk, Uram, téged: Áldj meg, ne hagyj, szép esőt adj, ismerjük meg: erős Istenünk vagy!
272.1.1
273.1.
274.1
274.2.
275.1

Hallgasd meg, hallgasd meg,

Uram Isten, az áldás szavát,

Áraszd ránk, áraszd ránk testi-lelki kegyelem javát. Őrizz minket a rossztól, a kísértő gonosztól, a mélységből kiáltó híveidet hallgasd meg!
Áldj meg minket, Teremtő nagy Úristen, áldj meg minket,

Üdvözítő Úristen, áldj meg, Szentlélek Úristen, három személy igaz Isten! Áldj meg minket, Szentháromság egy Isten!
Áldjon meg minket szent Atyaúristen,

Áldjon meg minket kegyes Fiúisten, Áldjon meg, áldjon Szentlélek Úristen,

Háromszemélyű igaz, örök Isten.

Atyaúristen, aki szent Fiadat

Bűn váltságára miérettünk adtad, Szentlélek Istent ki elküldted nékünk,

Egy örök Isten, irgalmazz minékünk.
Hol szent Péter sírba téve

És Rómának dobog szíve,

Ezrek ajkán, ezer nyelven

Hő ima zeng édesdeden:

Tartsd meg, Isten, szent atyánkat,

Krisztusnak helytartóját!
275.2
275.3
275.4
275.5
275.6
Arany födél, márványfalak

S a Vatikán visszhangzanak,

S a hét halom tág körében

Megharsanva körülröppen:

Tartsd meg, Isten, szent atyánkat,

Krisztusnak helytartóját!
Új erőre kap e szózat,

Bejárja a szent sírokat,

Zúgva vonul hegyen, síkon,

Áttör zajló hullámokon:

Tartsd meg, Isten, szent atyánkat

Krisztusnak helytartóját!
A forró dél, rideg éjszak

Ez imában egyesül csak;

Kivált honunk édes nyelvén

Zeng igazán, zeng őszintén:

Tartsd meg, Isten, szent atyánkat,

Krisztusnak helytartóját!
Mint villámmal egy perc alatt

Messze szárnyal a gondolat:

Szintúgy röpül ajkról-ajkra,

Várak-, puszták- és falvakra:

Tarts meg, Isten, szent atyánkat,

Krisztusnak helytartóját!
Eljut szentek fénykörébe

S leszáll onnét szíveinkbe,

Mint a fölszállt páranedvek

Szomjas földre visszaesnek.

Tarts meg, Isten, szent atyánkat,

Krisztusnak helytartóját!
276A.1-3
276A.4-6
276A.7-9
276A.10-12
276A,13-15

Téged, Isten dícsérünk,

Téged Úrnak ismerünk. Téged, örök Atyaisten,

Mind egész föld áld és tisztel Téged minden szép angyalok,

Kerubok és szeráfkarok,.

Egek és minden hatalmak

Szüntelenül magasztalnak Szent vagy, szent vagy,

Erősséges szent Isten vagy! Nagyságoddal telve ég, föld,

Dicsőséged mindent bétölt..

Téged dícsér, egek Ura,

Apostolok boldog kara. Dícséretes nagy próféták

Súlyos ajka hirdet és áld. Jeles mártír seregek

Magasztalnak Tégedet.

Vall tégedet világszerte

Szentegyházad ezerszerte,

Ó Atyánk, Téged,

S mérhetetlen nagy fölséged, S azt, ki hozzánk tőled jött le,

Atya igaz Egyszülöttje,

És áldjuk Veled

Vigasztaló Szentlelkedet. Krisztus, Isten Egyszülöttje,

Király vagy te mindörökre. Mentésünkre közénk szálltál,

Szűzi méhet nem utáltál.
276A.16-18
276A.19-21
276A.22-24
276A.25-27
276B.1

Halál mérgét megtiportad,

Mennyországod megnyitottad.

Isten jobbján ülsz most széket,

Atyádéval egy fölséged, Onnan leszel eljövendő,

Mindeneket itélendő.

Téged azért, Uram, kérünk,

Mi megváltónk, maradj vélünk. Szenteidhez végy fel égbe, Az örökös dicsőségbe. Szabadítsd meg, Uram, néped,

Áldd meg a te örökséged.

Te kormányozd, te vígasztald,

Mindörökké felmagasztald. Mindennap dicsérünk téged,

Szent nevedet áldja néped. Bűntől e nap őrizz minket

És bocsásd meg vétkeinket.
Irgalmazz Uram, irgalmazz,

Híveidhez légy irgalmas, Kegyes szemed legyen rajtunk; Tebenned van bizodalmunk. Te vagy, Uram, én reményem,

Ne hagyj soha szégyent érnem!
Téged áldunk, Szentháromság Istenünk,

Mi Urunknak, Teremtőnknek tisztelünk, Örök Atya, mindenható Istenség,

Téged vall a kerek földön minden nép.
276B.2.
276B.3.
276B.4.
276B.5.
276B.6.
Neked égben az angyalok rendei

Meg nem szűnnek hangos szóval zengeni: Szent, szent, szent vagy, seregeknek Istene,

Az ég és föld felségeddel van tele.

Dicsőséges apostolok éneke,

Prófétáknak, mártíroknak serege, Világszerte mind az Anyaszentegyház:

Téged dícsér, téged imád, téged áld.
Mi Atyánknak mérhetetlen fölségét,

Egyszülötted tisztelendő szépségét, S aki hozzánk kettőtöktől küldetett,

Megszentelő, vigasztaló Lelkedet.

Krisztus Király, Atya örök szülötte,

Te érettünk leszállottál a földre, Az embernép megmentését vállaltad,

S ember módra születni nem átalltad.

Te letörted fulánkját a halálnak,

S országodat híveidnek kitártad. Fölszálltál az Atya Isten jobbjára,

Élők, holtak eljövendő bírája.
276B.7.
276B.8.
276B.9.
277.1.
277.2.
Kérünk azért: szolgáidat segéld meg,

Akiket megváltott drága szent véred. Hogy szenteid seregébe juthassunk,

S uralkodjál mindörökké mirajtunk
Téged áldunk, szent nevedet, mindennap,

Mindörökké valljuk: erős Isten vagy! Bűntől minket e mai nap védelmezz,

Légy kegyelmes, légy irgalmas népedhez.
Szálljon, Uram, te irgalmad fölébünk,

Amiképen benned a mi reményünk, Csak egyedül benned az én reményem,

Mindörökre elkerüljön a szégyen.
Téged, Isten, magasságban,

Itt dícsérünk buzgóságban.

Téged vallunk Urunknak,

Alkotónknak, Atyánknak.

Mindenható Isten te vagy,

Véghetetlen hatalmad nagy:

Földi népek dícsérnek,

És Uruknak ismérnek.

Az Egek és kerubimok,

Minden karok, szerafimok

Téged, Isten, áldanak,

Együtt így kiáltanak: Szent az Isten, bizony szent, szent!

Szábaothnak Istene szent!

Ég s föld tele neveddel,

Örök dicsőségeddel.

277.3.
277.4.
277.5.
277.6.
277.7
Dicsőséges apostolok,

Próféták és nagy mártirok,

Mind tégedet áldanak,

És mindnyájan szolgálnak. Szentegyházad vigasságban

Tégedet áld e világban,

Atya Istent Fiaddal,

Szentlélekkel egynek vall.
Krisztus, te vagy dicsőségnek

Királya s a békességnek,

Isten Atyád örök s nagy,

Te egyetlen Fia vagy. Rabságunkat megsajnáltad,

Szűznek méhét nem utáltad,

Értünk halált szenvedtél,

Nekünk megkegyelmeztél.
Zárt ajtaját az egeknek

Megnyitottad a híveknek.

Most Atyádnak jobbján ülsz

És mirajtunk könyörülsz.

Eljössz ismét e világra

Igazságos számadásra;

A nagy bíró te leszel,

Igazságot te teszel.
Kérünk azért buzgósággal, kérünk alázatossággal, szolgáidnak irgalmazz, légy népedhez irgalmas.

Ne nézd tenger-sok vétkünket,

ne nézd új-új elestünket:

Tekintsd azon drága vért,

melyet ontál lelkünkért.

Adjad, hogy a mennybe jussunk, szenteiddel vigadhassunk örök boldogsá-gunkban, dicső szent országod-ban. Oltalmazd meg, Uram, néped, áldd meg a te örökséged, vezéreld és gyámolítsd, mindörökké boldogítsd.

277.8.
278.1
278.2
278.3
279.1
Mind-e napon áldunk téged

És hirdetjük dicsőséged.

E nap kísértésektől

őrizz s minden vétektől. Kedved rajtunk megmaradjon,

Reménységünk benned vagyon;

Benned bízunk örökké,

Mindörökkön örökké.

Immár a nap leáldozott,

Teremtőnk, kérünk tégedet,

Légy kegyes és maradj velünk,

őrizzed, óvjad népedet.

A gonosz álmok fussanak,

És minden éji képzelet,

Az ellent kösse meg kezed,

Testünket hogy ne rontsa meg.

Add nekünk, édes jó Atyánk,

Egyszülött Krisztus, add nekünk,

Szentlélekisten, vigaszunk,

Kegyelmes, őrző Istenünk!

Imádjuk a testet és vért,

Mely keresztfán vétkeinkért

Áldozat lőn Istennek,

Üdvösség az embernek.
279.2
279.3
279.4
279.5
279.6

Nézd a kínt, mit a keresztnél,

Ó Szűzanyánk, elviseltél,

S kérj Fiadtól minékünk

Kegyelmet, hogy megtérjünk.

Máriának megajánla

Minket Isten szent Báránya,

A keresztről így szólván:

Ím anyád, hű tanítvány!

Kérd, hogy a szent békességet

Jézustól megnyerje néped:

Magyarok Nagyasszonya,

Kérj áldást a hazára.

Lelkünk Fiad szent testében

Hogyha részt vesz, tiszta légyen,

Mint te, midőn holtteste

Letéteték kezedbe.

Életünkre s végóránkra

Kérj áldást, ó Isten Anyja!

Hogy példádat követve,

Feljuthassunk egekbe.
280B.1.1
280B.1.2
280B.2.1
280B.2.2
280B.3.1

Győzelemről énekeljen

Napkelet és Napnyugat,

Millió szív összecsengjen,

Magasztalja az Urat!

Krisztus újra földre szállott,

Vándorlásunk társa lett;
Mert szerette a világot,

Kenyérszínbe rejtezett.

Krisztus, kenyér s bor színében,

Úr s király a föld felett:

Forrassz eggyé békességben

Minden népet s nemzetet!

Egykor értünk testet öltött,

Kis gyermekként jött közénk;

A keresztfán vére ömlött

Váltságunknak béreként.

Most az oltár Golgotáján

Újra itt a drága vér,
Áldozat az Isten-Bárány,

Krisztus teste a kenyér.

Krisztus, kenyér s bor színében,

Úr s király a föld felett:

Forrassz eggyé békességben

Minden népet s nemzetet!

Zúgjon hát a hálaének,

Szálljon völgyön, tengeren:

A szeretet Istenének

Dicsőség és üdv legyen!

Az egész föld legyen oltár,

Virág rajta a szívünk,
280B.3.2
28B.4.1
280B.4.2
281.1
281.2
Minden dalunk zengő zsoltár,

Tömjénillat a hitünk!

Krisztus, kenyér s bor színében,

Úr s király a föld felett:

Forrassz eggyé békességben

Minden népet s nemzetet!

István király árva népe,

Te is hajtsd meg homlokod,

Borulj térdre, szórd elébe

Minden gondod, bánatod!

A kereszt volt ezer éven

Reménységed oszlopa:
Most is Krisztus jele légyen

Jobb jövődnek záloga!

Krisztus, kenyér s bor színében,

Úr s király a föld felett:

Forrassz eggyé békességben

Minden népet s nemzetet!

Bőséges irgalmú, jóságos hatalmú

Édes Jézus, áldott Jézus.

Ím sietünk hozzád, magunk neked hozván,

Édes Jézus, áldott Jézus.

Alázatos szívvel áldunk este, reggel,

Édes Jézus, áldott Jézus.

Mi lelkünket tisztítsd és szívünket frissítsd,

Édes Jézus, áldott Jézus.
281.3
281.4
281.5
281.6
282.1

Kinek erős karját, rettegjük haragját,

Édes Jézus, áldott Jézus.

Örökre ne büntess, haragodat szüntesd,

Édes Jézus, áldott Jézus.

Fordítsd felénk orcád, hogy bátrabban hozzád,

Édes Jézus, áldott Jézus,

Fussunk hívó szódra, üdvösséges útra,

Édes Jézus, áldott Jézus.

Szent nevedre kérünk, inségben segélyünk,

Édes Jézus, áldott Jézus,

Híveidet szánd meg, Sátánt zabolázd meg,

Édes Jézus, áldott Jézus.

Szent nevedet áldjuk, magyarok, imádjuk,

Édes Jézus, áldott Jézus,

Hogy hazánk ne féljen, szent neved vezérljen,

Édes Jézus, áldott Jézus.

Üdvözlégy, szent orvosunk,

Ó szépséges Jézusunk,

Téged óhajt mi sorsunk,

Édességes Jézusunk.
282.2
282.3
282.4
282.5

Óhajtozva óhajtunk,

Ó szépséges Jézusunk,

Szent oltáron imádunk,

Édességes Jézusunk.

Erősítsd meg hitünket,

Ó szépséges Jézusunk,

Indítsd jóra szívünket,

Édességes Jézusunk.

Uralkodjál közöttünk,

Ó szépséges Jézusunk,

Nyugodjál meg mibennünk,

Édességes Jézusunk.

Add, országod szeretnünk,

Ó szépséges Jézusunk,

Igazságod követnünk,

Édességes Jézusunk.

282.12
283.1.1
283.1.2
283.2.1
283.2.2

Dícséret szent Atyádnak,

Ó szépséges Jézusunk,

Teljes Szentháromságnak,

Édességes Jézusunk.

Krisztusunk, nagy Király, üdvözlégy ezerszer, Százezerszer!

Téged áld és imád, hódolva néz reád minden ember.

A négy égtáj, a csillagok,

Mennyben lakó angyalok

Hódolnak, imádnak,

uruknak vallanak,

Krisztus Király!

Te tettél koronát teremtett művedre, az emberre.

Elméje élesül, maholnap felrepül az egekre.

De a lelkét te magadnak

Alkottad, sajátodnak,

Nagyura, bírája, örökös királya Te vagy néki.

283.3.1
283.3.2
283.4.1
283.4.2
283.5.1

Az égre tűznapot, tündöklő csillagot kezed rakott.

Hazánknak koronát,

Kárpát koszorúját visszaadod.

Légy királya királyunknak,

Ezred évek, ha mulnak,

Téged áld és imád

magyar nép és király,

Örök Krisztus!

Oltárban rejtezik

szent tested ostyája,

Nagy csodája.

Hozzád száll milliók könyörgő imája, hő fohásza.

Tedd szívünkre koronának,

Üdvösségünk pajzsának!

Koronás lélekkel járjunk az életben színed előtt.

Krisztusunk, nagy Király, ajkunk hozzád kiált

Esdekelve!

Ha jő az alkonyat, tehozzád térjünk, add, az egekbe!
283.5.2
284.1.1
284.2.
284.3.
284.4.

Légy hatalmas, nagy királyunk,

Égi lelkek közt áldjunk.

Öleld át lelkünket, boldogíts bennünket mindörökre!

Boldogasszony Anyánk,

Régi nagy Pátrónánk!

Nagy inségben levén,

Így szólít meg hazánk: Magyarországról,

Édes hazánkról,

Ne felejtkezzél el

Szegény magyarokról!

Ó Atya Istennek

Kedves szép leánya,

Krisztus Jézus Anyja,

Szentlélek mátkája!

Magyarországról...

Nyisd fel az egeket

Sok kiáltásunkra,

Anyai palástod

Fordítsd oltalmunkra. Magyarországról...

Kegyes szemeiddel

Tekintsd meg népedet,

Segéld meg áldásra

Magyar nemzetedet. Magyarországról...

284.5.
284.6.
284.7.
284.8.
284.9.

Sírnak és zokognak

Árváknak szívei,

Hazánk pusztulásán

Özvegyek lelkei. Magyarországról...

Vedd el országodról

Ezt a sok inséget,

Melyben torkig úszunk.

Ó nyerj békességet. Magyarországról...

Irtsd ki, édes Anyánk,

Az eretnekséget,

Magyar nemzetedből

A hitetlenséget. Magyarországról...

Hogy mint Isten Anyját

Régen tiszteltenek

Úgy minden magyarok

Most is dícsérjenek. Magyarországról...

Tudod, hogy Szent István

Örökségben hagyott,

Szent László király is

Minket reád bízott. Magyarországról...

284.10.
284.11.
284.12.1
285.1.1
285.1.2

Sokat Fiad ellen,

Megvalljuk, vétettünk,

De könyörögj értünk

S hozzája megtérünk. Magyarországról...

Jézus Fiad előtt

Hajts térdet érettünk,

Mert ha nem cselekszed,

Egy lábig elveszünk. Magyarországról...

Dícséret, dicsőség

Legyen az Atyának,

A te szent Fiadnak

S Szentlélek mátkádnak. Magyarországról...

Egek ékessége,

földnek dicsősége,

Magyarok Asszonya, királynéja!

Hozzád buzgó szívvel, köteles hűséggel járulunk, szentséges Szűz Mária.

Mint pátrónánkhoz, édes Anyánkhoz

Teljes reménységgel folyamodunk,

És minden inségben fohászkodunk.

285.2.1
285.2.2
285.3.1
285.3.2
285.4.1

Tekints le jó szívvel,

irgalmas szemeddel

A mi szent eleink kérelmére;

Jöjj örökségednek, rettegő népednek,
Jöjj, kérünk, ó Anyánk, védelmére.

Míg bennünk egy ér mozdul s egy csepp vér,

Nem szűnünk tégedet hűn tisztelni,

Kegyes jóvoltodat emlegetni.

Mert belénk ontatott, szívünkbe oltatott

Eleink vérével szereteted,

Azért fenn is marad, soha ki nem szakad
Magyarok szívéből tiszteleted.

Ettől, ó szent Szűz, szívünk ég, mint tűz,

És téged mindenkor kész tisztelni,

Hűségét vérével pecsételni.

Mivel, hogy makula nincs benned, szép rózsa,

Az Atyaisten mond leányának,

Mennyei ékedben, királyi székedben
285.4.2
285.5.1
285.5.2
285.6.1
285.6.2
A Fiú tégedet hív Anyjának.

Nagy kegyelméből, égi tetszésből

Szólít a Szentlélek mátkájának, Vall a Szentháromság templomának.

A napfény trónusod, a szép hold zsámolyod,

A magas kék egek te sátorod,

Ragyognak fejeden ékesen, fényesen,
Mint égi korona, a csillagok.

Ami él s mozdul, tehozzád fordul,

Mert egész ég és föld kereksége

Az Isten Anyjának öröksége.

Hogy te légy segítőnk, bajban erősítőnk

Isten kiválasztott bús szíveknek.

Hatalmas szent szavad, meghallgat szent Fiad
S megnyered bőségét kegyelmeknek.

Nincsen oly szükség, nincs oly nagy inség,

Melyre nem hathatós égben szavad, Melyből nem menthetnéd szolgáidat.

285.7.1
285.7.2
286.1.
286.2.
286.3.
Azért, Nagyasszonyunk, hozzád fohászkodunk,

Hallgasd meg esdeklő kérésünket.

Éhségtől, hadaktól, isteni haragtól,
Hirtelen haláltól ments meg minket.

A végső órán mellettünk szólván,

Légy hozzánk irgalmas, Isten Anyja,

Segíts az égbe, ó Szűz Mária!
Édesanyja, Nagyasszonya

Igaz magyar fiaknak,

Pátrónája, Pártfogója régi magyar hazánknak!

Tehozzád járulunk,

Sírva leborulunk,

Légy anyja fiaidnak!
Reánk tekints, mert senki sincs, ki sorsunk boldogítsa;

Igaz szívét és jó szemét, aki reánk fordítsa.

Sok véres sebünket.

Panaszos ügyünket

Aki előbb mozdítsa.
Mindenfelé nyomorúság

Szorongatja népünket,

Majd száraz ég, majd zápor, jég veri el termésünket.

Most szívünk szomorú,

Fél, hogy lesz háború,

Kétség gyötör bennünket.

286.4.
286.5.
286.6.
287.1.
287.2-4.
Békességben, csendességben

Tartsd meg hű szolgáidat,

Becsületben és bőségben Örökös országodat.

Szánd meg, ó jó Anya,

Magyarok Asszonya,

Hű magyar jobbágyodat!
Jó hírnévnek, magyar vérnek

Gerjeszd vidám újultát,

Királyáért, Hazájáért vitéz vére buzdultát.

Engedd, hogy hős karja

Mindig föltarthassa

Az ellenség lándzsáját.

Így zokogunk, így hódolunk,

Mária, szent nevednek;

Így remélünk, halunk s élünk Jó anyai szívednek.

A magyar szent hazát

S angyali koronát

Ajánld föl az egeknek.
Angyaloknak királynéja, tiszta Szűz! Kérjed a Te szent Fiadat érettünk.

Ékes virágszál, hozzád esdeklünk

Szép szűz Mária! könyörögj értünk!

Pátriárkák királynéja,

tiszta Szűz!

Prófétáknak királynéja,

tiszta Szűz!

Apostolok királynéja,

tiszta Szűz!
287.5.-7
287.8-9
287.10-11
288.1
288.2

Vértanuknak királynéja,

tiszta Szűz!

Hitvallóknak királynéja,

tiszta Szűz!

A szűzeknek királynéja,

tiszta Szűz!

Mindenszentek királynéja, tiszta Szűz!

Rózsafűzér királynéja,

tiszta Szűz!

Békességnek királynéja,

tiszta Szűz!

Magyarország Nagyasszonya, tiszta Szűz!

. Boldogságos Krisztus Anyja, vigadozzál;

Mert a földre fényességet, vigaszt hoztál,

Boldogságot harmatoztál,

Drága bokor, édes bimbót virágoztál.
Éva bűnét, melyért rajtunk sír adója,

Helyrehoztad, üdvösségünk ringatója,

Amikor az angyalszóra

Alázattal mondtad: ,,Isten szolgálója''.
288.3
288.4
288.5
288.6
288.7
Bűnösöknek boldogságos menedéke,

Keseredett, beteg szívek édessége,

Légy az árvák segítsége,

Ellenségtől biztos, boldog égi béke.
Boldog, aki téged szüntelen magasztal,

Szentté lesz, kit elhalmozol szent malaszttal,

Krisztus olyat megvígasztal,

S vendégségre várja boldog égi asztal.
Esedezik színed előtt Magyarország,

Fáradt kezét segítségért nyújtja hozzád,

Te kezedbe teszi sorsát,

Rabságából, édes mentő, hogy kihoznád.
Előtted sír egész ország könyörögve,

Hiszen tiéd századoktól minden rögje.

István király szent örökje

Isten után benned bízik mindörökre.
Szent Fiadat, Boldogasszony, kérd e népért,

Győzelemmel verje vissza ellenségét.

Rabságának vesse végét,

Adja neki égen-földön üdvösségét.
289.1
289.2
289.3
289.4
289.5
Angyaloknak nagyságos Asszonya;

Úr Jézusnak szerelmes szent Anyja, Mennyországnak királyné Asszonya,

Paradicsom megnyílt szép kapuja.

,

Reád néznek árváknak szemei,

Özvegyeknek keserves szívei,

Szegényeknek nyomorult ügyei,

Bűnösöknek bánkódó lelkei.

Hozzád szólunk, szűzeknek pálmája,

Pátriárkák várvavárt vígsága,

Apostolok tisztes tanítója,

Minden szentek édes vígassága.

Asszonyoknak szépséges tüköre,

Férfiaknak bajvívó fegyvere,

Királyoknak oktató mestere,

Magyarország választott vezére.
Áldott vagy te, Jézusnak dajkája,

Atyaisten drága kincstartója,

Szentléleknek szerelmes mátkája,

Szentháromság legszebb alkotmánya.
289.6
289.7
289.8
290.1
290.2

Halottaknak megszabadítója,

Ellenségnek megnyomorítója,

Királyoknak jó tanácsadója,

Magyaroknak megoltalmazója.

Rettenetes a mi bajvívásunk,

Mert kegyetlen a mi ellenségünk,

Félelmetes végső kimúlásunk,

Ha te, szent Szűz, nem lész segítségünk.
Dícsértessél dicső Szentháromság,

Kitől árad reánk minden jóság.

Dícsértessél nagyságos Asszonyság, Aki által száll ránk a menn yország.

Gyászba borult egek,

Háborgó tengerek

Csillaga, Mária!

Hozzád fohászkodunk,

Feléd sóhajtozunk,

Szeplőtlen Szűzanya!

Süvöltő felhők közt

Nyugodtan tündökölsz,

Tiszta, szép csillagunk,

Míg házunk hajóját

Viharok csapkodják,

S hozzád sír jajszavunk.
290.3
290.4
290.5
291.1.1
291.1.2

Boldogasszony Anyánk,

Mennyei pátrónánk,

Légy velünk, légy velünk!

Sok kiáltásunkra

Siess oltalmunkra!

Ha nem jössz, elveszünk!

Nagy szíved fényével,

Lelked békéjével

Hajolj a viharra!

Égi trónusodból,

Csillagos lakodból

Tekints a magyarra!

Viharon, vészen át

Íme, felzúg hozzád

Nyomorunk jelszava:

Segítsd meg nemzeted,

Háborgó tengerek

Csillaga, Mária!

Dícsértessél, ó Mária,

Kinek Urunk Jézus Fia!

Szűze minden szűzeknek,

Anyja a kegyelmeknek!

Testi-lelki kárt elvévén,

Asszonyunk és Anyánk lévén:

Könyörögj, könyörögj, könyörögj, ránk figyelmezz, Halálunkkor védelmezz!

291.2.1
291.2.2
291.3.1
291.3.2
291.4.1

Te bűn nélkül fogantattál,

Malasztokkal megáldattál;

A Szentlélek ereje

Tégedet megszentele.

Testi-lelki kárt elvévén,

Asszonyunk és Anyánk lévén:

Könyörögj, könyörögj, könyörögj, ránk figyelmezz,

Halálunkkor védelmezz!

Szeplőtelen szűz virág vagy,

Bűnösökhöz irgalmad nagy,

Csodálatos Szűzanya,

Tisztaság színaranya!

Testi-lelki kárt elvévén,

Asszonyunk és Anyánk lévén:

Könyörögj, könyörögj, könyörögj, ránk figyelmezz,

Halálunkkor védelmezz!

Szűzanyja mi Alkotónknak,

Édesanyja Megváltónknak;

Légy anyja a híveknek,

Hogy szívből megtérjenek!
291.4.2
291.5.1
291.5.2
291.6.1
291.6.2

Testi-lelki kárt elvévén,

Asszonyunk és Anyánk lévén:

Könyörögj, könyörögj, könyörögj, ránk figyelmezz,

Halálunkkor védelmezz!

Mennyben-földön hatalmaddal

Tündökölsz nagy irgalmaddal.

Dícsérendő kegyes Szűz,

Ellenséget messze űzz!

Testi-lelki kárt elvévén,

Asszonyunk és Anyánk lévén:

Könyörögj, könyörögj, könyörögj, ránk figyelmezz,

Halálunkkor védelmezz!

Igazságnak tiszta tükre,

Bölcseségnek arany széke,

Oka minden örömnek,

Vídámsága szívünknek.

Testi-lelki kárt elvévén,

Asszonyunk és Anyánk lévén:

Könyörögj, könyörögj, könyörögj, ránk figyelmezz,

Halálunkkor védelmezz!

291.7.1
291.7.2
291.8.1
291.8.2
291.16.1

Edény, teljes tisztelettel,

S hozzánk való szeretettel;

Titokzatos szép rózsa,

Dávid ékes, szent tornya.

Testi-lelki kárt elvévén,

Asszonyunk és Anyánk lévén:

Könyörögj, könyörögj, könyörögj, ránk figyelmezz,

Halálunkkor védelmezz!

Erősségnek drága tornya,

Istenségnek aranyháza,

Mert az örök Szeretet

Szűz méhedben testté lett.

Testi-lelki kárt elvévén,

Asszonyunk és Anyánk lévén:

Könyörögj, könyörögj, könyörögj, ránk figyelmezz,

Halálunkkor védelmezz!

Kérd, hogy Isten szent Báránya

Bűneinket megbocsássa.

Szent malasztot kérj nekünk,

Hogy őhozzá térhessünk!
291.16.2
292.1.
292.2.
292.3.1
292.4.1

Testi-lelki kárt elvévén,

Asszonyunk és Anyánk lévén:

Könyörögj, könyörögj, könyörögj, ránk figyelmezz, Halálunkkor védelmezz!

Máriát dícsérni, hívek jöjjetek, Mert ő fogja kérni

Fiát értetek.

Üdvözlégy, Mária! Mondja minden hív,

Áldott légy, Mária!

Mondja nyelv és szív.

Ha értünk Mária

Fiát kérleli,

Kérését szent Fia

Meg nem vetheti.

Üdvözlégy...

Istentől csodával

Néki adatott,

Hogy anyaságával

Szűz maradhatott. Üdvözlégy...

Teljes áldásokkal,

Mint világgal tűz,

És szent malasztokkal

E dicsőült Szűz.

Üdvözlégy...

292.5.
292.6.
292.7.
292.8.
292.9.

Fogantatásában

ő vétkes nem volt,

Sem élte folytában,

Sem, midőn megholt.

Ó Szűz, életfája

A jámboroknak,

És főpátrónája

Hív magyaroknak.

Te vagy segítsége

Minden híveknek,

És nagy reménysége

A bűnösöknek.

Azért is szívemben

Mostan vigadok,

És igaz lelkemből

Híved maradok.

Utolsó órámban

Segélj engemet,

Az örök hazába

Segítsd lelkemet.
293.1
293.2
293.3
293.4
294.1.
Isten, hazánkért

térdelünk elődbe.

Rút bűneinket

jóságoddal född be.

Szent magyaroknak

tiszta lelkét nézzed,

Érdemét idézzed.
István királynak

szíve gazdagságát,

Szent Imre herceg

kemény tisztaságát,

László királynak

vitéz lovagságát,

Ó, ha csak ezt látnád!
Szent Erzsébetből

hős szeretet árad.

Margit imái

vezekelve szállnak.

Minket hiába, Uram,

ne sirasson

Áldott Boldogasszony.
Ránk bűnösökre

minden verés ráfér,

ők könyörögnek

bűnös unokákért.

Hadd legyünk mink is

tiszták, hősök, szentek:

Hazánkat így mentsd meg!
Ah, hol vagy, magyarok

Tündöklő csillaga,

Ki voltál valaha

Országunk istápja?

Hol vagy, István király?

Téged magyar kíván,

Gyászos öltözetben

Teelőtted sírván.
294.2.
294.3.
295.1
295.2
295.3
Rólad emlékezvén

Csordulnak könnyei,

Búval harmatoznak

Szomorú mezei.

Lankadnak szüntelen

Vitézlő karjai,

Nem szünnek iszonyú

Sírástól szemei.
Virágos kert vala

Híres Pannónia,

Mely kertet öntöze

Híven Szűz Mária.

Katolikus hitnek

Bő volt szép virága!

Be megsötétedett

Örvendetes napja

Áldott szent István,

Istennek szolgája,

Krisztus hitének igaz plántálója,

Bálványozásnak eltávoztatója

És elrontója!
Irgalmas Isten kegyes jóvoltából

Adaték nékünk magas mennyországból,

Útat, hogy lelnénk gonosz pogányságból,

Régi vakságból.
Földeden újra pogány tüzek égnek,

Fajtalanságnak, rút hitetlenségnek,

Ó, jaj, ne hagyj el, napja reménységnek,

Válts meg az égnek!

295.4
295.5
296.1
296.2
296.3
Jobbodra kérünk, amely ma is épen,

Légy közbenjárónk szent Király az égben.

Könyörülj újból e veszendő népen,

Jó atyaképen.
Jóságos Jobbad nyujtsd ki reánk, kérünk,

Szent koronáddal új ezeret érünk,

Hogyha kereszted s imádságod vélünk,

Régi vezérünk!

Magyarok fénye,

Ország reménye,

Légy áldott, szent István király,

Légy áldott, szent István király.

Szép magyar néped

Krisztushoz vitted,

Légy áldott, szent István király,

Légy áldott, szent István király.

Szent hitben tarts meg,

Jézusnál áldj meg!

Légy áldott, szent István király,

Légy áldott, szent István király.
297.1
297.2
297.3
297.4
297.5

Igaz hitnek plántálója,

.Pogányságnak megrontója,

Imádd Istent érettünk, szent István király

Országodat oltalmazd, szent István király!

Római szent igazságra,

Hoztál minket nagy jóságra.

Imádd Istent érettünk, szent István király,

Országodat oltalmazd, szent István király!
Köztünk szent törvényt szerzettél,

Krisztus hitére vezettél.

Imádd Istent érettünk, szent István király,

Országodat oltalmazd, szent István király!
Boldog Szűznek az országod

Testamentomban ajánlod.

Imádd Istent érettünk, szent István király,

Országodat oltalmazd, szent István király!

Hogy a pogány eltávozzék,

És rajtunk ne uralkodjék.

Imádd Istent érettünk, szent István király,

Országodat oltalmazd, szent István király!
297.6
298.1.1
298.1.2
298.2.1
298.2.2

Dícséret Szentháromságnak,

Becsület Isten Anyjának.

Imádd Istent érettünk, szent István király,

Országodat oltalmazd, szent István király!

Ó dicsőséges szent Jobbkéz,

Melyet magyar óhajtva néz;

Drága kincse népünknek,

Nagy öröme szívünknek.

Kérünk,áldd meg országunkat,

ős hazánkat s mindnyájunkat.

Szent Jobbkéz, szent Jobbkéz,

Szent Jobbkéz, légy oltalmunk

És örökös paizsunk.

Mikor terád feltekintünk,

Buzgóságra gerjed lelkünk,

Jut eszünkbe szentséged,

S hálát adunk tenéked.

Kérünk,áldd meg országunkat,

ős hazánkat s mindnyájunkat.

Szent Jobbkéz, szent Jobbkéz,

Szent Jobbkéz, légy oltalmunk

És örökös paizsunk.

298.3.1
298.3.2
298.4.1
298.4.2
298.5.1

Drága szent Jobb, a vakságot,

Hazánkból a pogányságot,

Te írtád ki s helyette

Jézust hoztad földedre.

Kérünk,áldd meg országunkat,

ős hazánkat s mindnyájunkat.

Szent Jobbkéz, szent Jobbkéz,

Szent Jobbkéz, légy oltalmunk

És örökös paizsunk.

Annyi ékes templomokat

Építettél s klastromokat

Istennek dicsőségül,

Népednek üdvösségül.

Kérünk,áldd meg országunkat,

ős hazánkat s mindnyájunkat.

Szent Jobbkéz, szent Jobbkéz,

Szent Jobbkéz, légy oltalmunk

És örökös paizsunk.

Boldogságos Szűz Anyának

Mint magyarok Asszonyának

Te ajánlád e hazát,

Az angyali koronát.
298.5.2
298.6.1
298.6.2
298.7.1
298.7.2

Kérünk,áldd meg országunkat,

ős hazánkat s mindnyájunkat.

Szent Jobbkéz, szent Jobbkéz,

Szent Jobbkéz, légy oltalmunk

És örökös paizsunk.

Az árváknak, özvegyeknek,

Szegényeknek, betegeknek

Ah, mennyi sok jót tettél,

S rajtuk hányszor segítél!

Kérünk,áldd meg országunkat,

ős hazánkat s mindnyájunkat.

Szent Jobbkéz, szent Jobbkéz,

Szent Jobbkéz, légy oltalmunk

És örökös paizsunk.

Éhezőnek táplálója,

Meztelenek ruházója,

Adakozó jobbkezed

És irgalmas nagy szíved.
Kérünk, áldd meg országunkat,

ős hazánkat s mindnyájunkat.

Szent Jobbkéz, szent Jobbkéz,

Szent Jobbkéz, légy oltalmunk

És örökös paizsunk.

298.8.1
298.8.2
298.9.1
298.9.2
299.1

Azért Isten csodaképen

Rothadatlan épségében

Megtartotta kezedet,

Dicsőíté nevedet.

Kérünk,áldd meg országunkat,

ős hazánkat s mindnyájunkat.

Szent Jobbkéz, szent Jobbkéz,

Szent Jobbkéz, légy oltalmunk

És örökös paizsunk.

Drága szent Jobb,

maradj nálunk,

Utat mutass, merre járjunk.

Jobbágyaid maradtunk, Uralkodjál mirajtunk.

Kérünk,áldd meg országunkat,

ős hazánkat s mindnyájunkat.

Szent Jobbkéz, szent Jobbkéz,

Szent Jobbkéz, légy oltalmunk

És örökös paizsunk.

Szent Imre herceg, Magyarország éke,

Szűztiszta élet

legszebb példaképe;

Serdülő ifjak

pajzsa, menedéke,

Könyörögj értünk.
299.2
299.3
299.4
299.5
299.6
Gyöngy volt a lelked,

tiszta mind a sírig,

Mint liliomszál,

amely csak most nyílik;

Oly csillag voltál,

mely csak égre illik.

Könyörögj értünk.
Jó magyar népünk

alighogy megtére,

Már oly szép gyöngyöt

termett Árpád vére,

Hogy még az ég is

óhajtozott érte.

Könyörögj értünk.
Emberi testben

angyalmódra éltél,

Térdeden lelt a hajnal

és az éjfél,

Az igaz útról

soha le nem tértél.

Könyörögj értünk.
Mint rózsát,

melyet koszorúba törnek,

A halál téged

olyan hamar tört meg,

Hogy ne légy éke

sokáig a földnek!

Könyörögj értünk.
Szent Imre herceg,

magyar ifjak pajzsa,

A veszélyt tőlünk

karod távol tartsa;

Ne engedj jutnunk

kísértésbe, bajba.

Könyörögj értünk.

300.1
300.2
300.3
301.1
301.2
Felmutat égbe

szent Gellért keresztje,

Ahhoz, ki hozzánk küldte,

ki az Eszme.

Apostolod volt,

boldog magyar nemzet.

Áldjuk a Szentet!
Ős eleinket

a krisztusi hitre,

Végtelen keggyel

kegyes Isten vitte.

Gellérttől nyertük,

hogy jó lett a kezdet:

Áldjuk a Szentet!
Életét még zöld

keresztünkre tűzte,

Lett vértanúknak

s főpapoknak tükre.

Fehér virághoz

piros rózsát szerzett:

Áldjuk a Szentet!
Drága hazám, te,

nagyok termőföldje,

Vérben is tied

dicsőid legtöbbje.

De kis kertedben,

melyet szentnek hívnak,

Mások is nyílnak.
Őt is, ki joggal

a te kincsed már most,

Más nemzet szülte

Kapisztráni Jánost.

Kalabriából,

mikor ép fosztották,

Nyerte az ország!
301.3
301.4
302.1
302.2
302.3
A pogány nékünk

már sírhelyet nézett,

Akkor jött hozzánk

barátnak s vitéznek.

Hogy sírba dőljünk:

nagy Hunyadink kardja

És ő nem hagyta.
Ó ezért mindig

szeressük, dicsérjük,

Kövessük abban,

hogy másért is éljünk.

A földért és az

égért való harcba'

Bíztasson arca!
Sziklahitű László,

Ki nem ismersz félelmet,

Légy ereje, pajzsa

Gyenge szívű népednek:

Ingadozó lelkek,

Sok csapással vertek,

Tőled kérnek védelmet.
Emberölő harcban

A Gonosznak ártottál,

Isten erejével

Síkra hitért szállottál,

Fergeteges vészben,

Rendületlen, épen

Égi jelül állottál.
E világi élet

A remények sírhalma,

Teelébed száll fel

Nemzetednek siralma.

Útmutató fényünk,

Téged adott nékünk

Az Úristen irgalma.
302.4
303.1
303.2
303.4
303.5
Most világok dőlnek,

Nemzedékek romolnak,

Ezeréves bástyák

Repedezve omolnak.

Csüggedésre válasz:

Szent király, te állasz

Égrenéző oromnak.
Szent Erzsébet Asszony életéről

Emlékezzünk sok jótételéről. Mikor kezdett szólani nevekedvén,

Első: Jézus szent neve vala nyelvén.

Szegényeknek egyszer télidőben

Alamizsnát hordott kötényében; Mikor atyja korholá, ő szavára Kenyérkéből csupa friss rózsa vála.

Mindenét elosztá szegényeknek,

Alamizsnát adván mindeneknek.

Hogy kiveték özvegyen jószágából, Mégis jót tett másokkal fonásából.
Boldog szent halálán örülének

Az angyalok s szépen éneklének,

Háza felett daloló madárképben

Dícsérték a jó Istent nagy szentjében.
304.1
304.2
304.3
304.4
304.5
Pannóniában nőtt,

teljes szép viola.

Jó magyar nemzetnek

bíztató hajnala.

Szűz szent Margit, esedezzél

Nemzetünkért az Istennél,

Szép, magyar liliom!
Szigeti klastromban,

nagy Duna mentében

Élt ez a királylány

angyali szépségben.

Szűz szent Margit, esedezzél

Nemzetünkért az Istennél,

Szép, magyar liliom!
Testét sanyargatván

Istennek áldozta,

Gyakorta éjjel is

az Urat áldotta.

Szűz szent Margit, esedezzél

Nemzetünkért az Istennél,

Szép, magyar liliom!
Szőrövet kötöze

gyenge derekára,

Gondot úgy visele

üdvösség dolgára.

Szűz szent Margit, esedezzél

Nemzetünkért az Istennél,

Szép, magyar liliom!
Még ifjan magához

az Isten felvette,

Az örök életben megdicsőítette.

Szűz szent Margit, esedezzél

Nemzetünkért az Istennél,

Szép, magyar liliom!
304.6
305.1.
305.2.
305.3.
305.4.
Lelkünk szép mécsese, fényeskedjél bennünk,

Hogy a szép szemérem ékítse ép lelkünk.

Szűz szent Margit, esedezzél

Nemzetünkért az Istennél,

Szép, magyar liliom!

Mért feledkezel el rólunk teljességgel, Jézusunk, királyunk? Látod, hogy naponkint szenvedünk annyi kínt, csak nő nyomorúságunk.

Kínjaink epesztnek, mégis szent nevednek meghajol imádságunk.

Ellenség így csúfol: ,,Istened merre, hol?

Ki meghallgathasson? Honnan vársz oltalmat, atyai irgalmat, hogy megszabadíthasson?'' Isten a paizsom, vélem van Jézusom,

hogy lelkem megnyughasson.

Jöjj azért nagy király, népednek mellé állj, szítsd fel a szívünket.

Ellenségünk ellen, mely ébren szüntelen, védelmezd mi ügyünket. Sok nehéz kísértet,

Mely eddig úgy sértett,

Már ne marja lelkünket.

Adj jót országunknak, megcsúfolt hazánknak, ne maradjunk kárba, a gonosz ellenség ne dicsekedhessék, hogy letiport a sárba. Hadd lássa a világ, hogy ki téged imád,

Nem könyörög hiába!
306.1.1
306.1.2
d1
d2
d3
Isten, áldd meg a magyart,

jó kedvvel bőséggel, nyujts feléje védő kart, ha küzd ellenséggel; Balsors akit régen tép, hozz reá víg esztendőt, megbűnhödte már e nép a multat s jövendőt.
Szánd meg, Isten, a magyart,

Kit vészek hányának, nyujts feléje védő kart, tengerén kínjának. Balsors akit régen tép, hozz reá víg esztendőt,

megbűnhödte már e nép

a multat s jövendőt.

...és a földön békesség a jó akaratú embereknek. Dicsőítünk téged, áldunk téged, imádunk téged, magasztalunk téged, hálát adunk néked nagy dicsőségedért. Urunk és Istenünk! Mennyei Király! Mindenható Atyaisten!

Urunk, Jézus Krisztus: egyszülött Fiú, Urunk és Istenünk, Isten Báránya,

az Atyának Fia! Te elveszed a világ bűneit: Irgalmazz nekünk!

Te elveszed a világ bűneit: hallgasd meg könyörgésünket!

Te az Atya jobbján ülsz, irgalmazz nekünk!

Mert egyedülte vagy a Szent,

te vagy az Úr, te vagy az egyetlen Fölség: Jézus Krisztus, a Szentlélekkel együtt, az Atyaisten dicsőségében! Amen.
h1
h2
h3
h4
h5

mindenható Atyában, mennynek és földnek, minden láthatónak és láthatlannak Teremtőjében. Hiszek az egy Úrban : Jézus Krisztusban, Isten egyszülött Fiában, aki az Atyától született az idők kezdete előtt.
Isten az Istentől, Világosság a Világosságtól, valóságos Isten a valóságos Istentől. Született, de nem teremtmény, az Atyával egylényegű és minden általa lett. Értünk emberekért, a mi üdvösségünkért leszállott a mennyből.
Megtestesült a Szentlélek erejéből, Szűz Máriától, és emberré lett. Poncius Pilátus alatt értünk keresztre feszítették, kínhalált szenvedett, és eltemették. Harmadnapra föltámadott az Írások szerint, fölment a mennybe,

ott ül az Atyának jobbján, de újra eljön ítélni élőket és holtakat, és országának nem lesz vége. Hiszek a Szentlélekben, Urunkban és Éltetőnkben, aki az Atyától és a Fiútól származik. Akit éppúgy imádunk és dicsőítünk, mint az Atyát és a Fiút.
Ő szólt a próféták szavával. Hiszek az egy, szent,

katolikus és apostoli Anyaszentegyházban, vallom az egy keresztséget a bűnök bocsánatára, várom a holtak föltámadását és az eljövendő örök életet. Amen.

d4

h6
h7

1

Plébánia

1999-10-05

Mityók János

Plébánia